Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
ATT TRO ÄR ATT VARA HALVVÄGS FRAMME
OPTIMISM ÄR VÄGEN TILL FRAMGÅNG
Linda.
Jorden anropar Linda.
- Jobbar du med rapporten? - Den blev klar förra veckan.
- Nu gör jag prognoser för nästa månad. - Fick du med fjolårets siffror?
Ja, ställda mot index och nästa års kvartalsestimat.
Du är en pärla. Jag tycker sånt här är så svårt.
- De väntar därinne. - Showtime... Jag kommer.
De har bantat ner gruppen. Jag lämnar bara av den lite snabbt.
Men det är ju mina uträkningar. De ville ha mig där om det uppstod frågor.
Frågor... Ja, jag vet inte.
Du vet hur det har varit här på sistone. Man vet ingenting längre.
Ja...
Men de vet vem som har dragit det stora lasset. Ditt namn står här.
Okej. Tack.
Lycka till därinne.
Jaha, hissen upp till toppen är visst ur funktion igen...
Va?
Vi får lov att ta trappan.
Ett steg i taget...
- Chase! - Tjena!
Tja.
- Vi tänkte gå till Milly and Al's sen. - Jag hakar på.
Stans bästa karaoke!
Sång och ett glas skulle sitta bra ikväll.
Jag brukar alltid köra One Way or Another.
Med Blondie. Debbie Harry...
"I'm gonna get you, get you"...
Googla henne.
Har du nån favorit?
Här är rapporten som jag har förberett.
Det blev inte mycket sömn.
Men det gäller att ligga i.
Efter allt jobb jag lagt ner fick jag inte ens vara med på mötet.
Raring, alltså...
Jag sitter fortfarande med assistenterna, men det blir
ändring i morgon när Bradley...
När mr Preston tar över skutan från sin far.
Hans pappa sa, inför honom, att jag borde bli vice vd -
så han vet att jag har potential.
Och visst, han är snygg, singel och charmig -
- och flörtade ju med mig på julfesten, som du minns.
Men det hör inte hit.
Vi ska bara fokusera på ett nytt kontor, en ny befattning...
...och kanske den där större lägenheten.
Vi ska breda ut våra vingar.
Än är vi inte uträknade. Vi har det bästa framför oss.
Ja, precis.
Vi förtjänar det.
Du förtjänar det.
Ja, varsågod.
Vi förtjänar det.
Nu börjar det.
- Vem kan utmanövrera... - ...uthärda och utklassa de andra?
Det här är "Survivor".
Om Kishan blir utröstad ikväll, alltså...
Precis.
Kan jag få allas uppmärksamhet?
Det här är er nya vd Bradley Preston.
Det här är Marshall på IT...
...Sonja på sälj och Sierra på marknadsföring.
- Ni kan sätta er. - Fortsätt jobba.
Jag vill gå igenom några saker med dig.
- Hej, mr Preston! - Säg Bradley. Trevligt att träffas.
Linda Liddle. Vi pratade på julfesten.
Ja, just det...! Trevligt att träffa dig igen.
Jag beklagar sorgen. Din pappa var en beundransvärd man.
- Han tog mig under sina vingar. - Ja, mig med.
Jag ser fram emot att hjälpa dig förverkliga din strategiska vision -
och leda företaget in i en ny tid av...
- Av framgång. - Precis.
Det hoppas jag kunna göra, men det är stora skor att fylla.
Jag lär behöva hjälp.
- Och jag har redan lämpliga skor. - Ursäkta?
De här trotjänarna har jag avverkat många mil i.
De klarar vilken börda som helst.
Nu måste jag sätta igång.
Oj, men kolla på dina skor! De där var flådiga.
- Trampa inte i nån vattenpöl, bara... - Förlåt, nu hängde jag inte med.
- Trampa inte i nån vattenpöl. - Jag ska försöka låta bli.
Då så, återgå till arbetet.
Då tar vi itu med detaljerna.
Hej, Barbara. Inga samtal, tack.
Det där gick ju bra.
Så du vill följa konsultfirmans rekommendationer?
Lustigt med en konsultfirma som anlitar en konsultfirma.
- Vad är det här? - Jag vet inte.
- Lukta. - Nej.
Jo.
Lukta.
Tonfisk.
Tonfisk...
Det var den där vidriga kvinnan med fotriktiga budgetskor.
Linda Liddle. Din pappa lovade henne en befordran.
Från mellanchef till vice vd, ett rejält lyft i både status och lön.
- Det förväntar hon sig. - Okej, men det jobbet ska Donovan ha.
Din pappa litade på Linda. Jag delegerar massor till henne.
Verkar jag bry mig? För det gör jag inte.
Pappa är inte här längre. Jag har redan lovat Donovan jobbet.
Flytta henne till nån filial långt bort. Hon gör mig illamående.
Vi har Bangkokavtalet framför oss. Bilaga D är långt ifrån löst.
Donovan drunknar på egen hand. Allt hänger på henne.
Okej då.
Hon får lära upp Don-O. Sen skickar vi bort henne.
Vänta, kolla här.
Lite darr, och sen...
Dags att jobba.
Visst, dags att jobba.
De verkar komma bra överens.
Ja, han ska bli vice vd.
Ursäkta, vadå?
Jag skriver utskicket om det nu.
Säg att du skämtar.
Jag såg på Linkedin att de var med i samma studentförening på college.
Och de spelar golf, så det var ganska givet.
Vad gör du, Linda?
Min sista fråga är vad du är beredd att göra för mig.
Ja?
- Mr Preston. - Jag är i möte.
Jag behöver prata med er.
- Ja, men jag... - Det vore vänligt.
Javisst.
Vi hör av oss.
Tack för att du kom.
Jag ber om ursäkt.
- Ursäkta att jag stormar in. - Det är fritt fram. Prata på.
- Jag hörde om tjänsten. - Du är missnöjd.
- Ja, faktiskt. - Jag förstår.
Med all respekt...
Donovan har jobbat här i ett halvår och jag har varit här i sju år.
Jag hör vad du säger.
Vi snackar igenom det här. Kom in och stäng dörren.
Sätt dig.
Jag ska vara helt ärlig mot dig.
Jag vet att du är suverän på siffror.
- I princip en savant. - Ja, jag är bra på siffror.
Jag har tittat på det du har gjort och det är imponerande.
- Tack. - Men jag...
...tycker inte att du är redo för en ledningstjänst riktigt än.
Varför inte?
Jag behöver en vice vd som är bra med människor.
Nån som är omtyckt -
- som kan charma folk och ro affärer i hamn.
Nån som golfar. Förstår du vad jag menar?
- Du skämtar väl? - Nej.
Du har lite... Där, ja.
Nu är det borta.
Det är det här jag menar.
Du har nog inte det som krävs, om jag ska vara krass.
Men att du kommer in så här...
Det hade jag inte väntat mig. Det är tåga i dig.
Jag fick en idé.
Så här gör vi.
Vi har ju Bangkokförhandlingen snart.
Ja.
Jag vill ha med dig där. Vi har fortfarande problem med bilaga D.
Lös det. Överbevisa mig.
Det blir väl bra?
Fint. Bra att vi snackade.
- Hallå där, läckerbiten... - Stör jag?
- Nej, vi var klara. Vilken klänning! - Tack.
- Linda, det här är min fästmö Zuri. - Angenämt.
- Lycklig fästmö. - Ja, stämmer. Tack...?
Linda är en av våra skarpaste hjärnor.
Tack för att du tittade in.
Jo, innan du går... Jag har fått in några klagomål.
- Klagomål? - Om "kvalmig odör", om jag minns rätt.
Tonfisk, känns det bekant? Vid skrivbordet.
Medhavd lunch äter vi i pentryt.
Det är en arbetsplats. Otrevliga lukter stör medarbetarna.
- Förstår du? - Jag förstår.
Börja inte gråta.
Nu hör du på, Linda.
Du fixar det här.
För du är bra nog.
Precis som du är.
Du är bra nog precis som du är.
Fan också.
God morgon, killar!
Nån mer som är sugen på att nå nya höjder?
För det är jag.
Jag satt med bilaga D i natt -
- och har kanske hittat ett kryphål som kan lösa alla problem.
Jag berättar gärna mer när vi är på plats.
Va?
Kom, grabbar. Kuken i luften.
Slappna av, Linda. Du anstränger dig för mycket.
Ni ska se golfbanan. 18:e hålet, uppförsbacke med dogleg till vänster...
Du kommer att gilla den.
Och jag har nåt som du kommer att gilla.
Kolla här.
Vad är det här?
- Vad fan...? - Jag heter Linda Liddle.
Lägg av.
Jag vill bli nästa Survivor!
Jag älskar att läsa.
Men jag gillar friluftsliv också!
Jag klarar mig i skogen med förbundna ögon.
Det finns tre sätt att göra upp eld, och jag kan alla tre.
Jag jobbar med strategi och planering, så jag ligger alltid tio steg före.
När det blir tuffa tag, tuffar jag till mig.
Vad håller hon på med?
Linda är grym.
Jag är inte bara självsäker, utan rolig också.
Folk gillar mig för att jag alltid är positiv.
Här har vi min vice vd...
Utmanövrera...
...uthärda...
...och utklassa.
Så vad säger du, Jeff? Är jag Survivor-material?
Du ska få ett smakprov.
Vad hände?
Fäll ner borden, sätt er och spänn fast säkerhetsbältena.
Ja, sätt er...
...om ni är fjollor.
Din lilla...
Fader vår, helgat varde ditt namn, tillkomme ditt rike...
Förlåt oss våra skulder... Herregud, nej!
- Hjälp! - Ta tag!
Ge mig din plats.
Ge mig din plats!
Hjälp mig! Bradley!
Släpp mig!
Släpp inte!
Ge mig din plats!
Linda!
Gör nåt!
Linda!
Nej...
Är du...?
Var det tvunget att vara du?
Fan.
Ja.
Jaså, du har återvänt från de döda?
Här.
Bra.
De andra...
Klarade sig några andra?
Don-O?
Hur länge?
Som du har varit borta? Ett och ett halvt dygn.
Jag blev lite orolig.
Men nu mår du bättre.
Jag hämtar mer.
Du...
Tack.
Kom igen... Kom igen!
Ja!
Okej, lite näring.
Det är varmt.
- Här. - Nej, jag vill inte ha.
Du måste äta för att få tillbaka krafterna.
Bara lite.
En liten tugga. Gapa.
Svälj.
Jag hittade en snäcka!
En snäcka!
Jag har snäckan!
Jag har snäckan.
Jag har en snäcka.
Folk säger "snigel", men djuret heter faktiskt snäcka.
Det är en havssnäcka.
Det blir jättegott. Jag ska knäcka den och brassa på den.
Hur länge tror du vi blir kvar här?
Jag vet inte.
Först måste de ta reda på var planet störtade.
Sen kan de leta efter överlevande.
Vi är nånstans i Thailandviken.
Vi drev flera kilometer och det är massor av små öar här.
Har du försökt att skicka nån nödsignal?
- Vad sa du? - En nödsignal, som att...
...lägga bambupinnar i sanden så att de bildar ordet "hjälp".
Såna grejer.
Eller en större brasa, så att det ryker ordentligt.
Förlåt, men det har inte varit högsta prioritet.
Jag har varit upptagen med att hålla oss vid liv.
Mat, vatten, tak över huvudet...
Visst, men det kan ha flutit iland en GPS-sändare eller nåt från flygplanet.
Har du letat efter sånt? Du borde fokusera på att ta oss härifrån.
Inte leka hemmafru.
Du vet väl att du hade dött om du blivit kvar där på stranden?
Visst...
Och hur hade du klarat dig då?
- Vad menar du? - Det vet du nog.
Nej, jag måste...
Vad händer? Vad gjorde du?
Försöker du resa dig? Ingen fara, benet är inte brutet.
- Jag hjälper dig upp. - Nej.
- Jo, jag hjälper dig. - Snälla, rör mig inte!
Bebismjuka händer.
Helt oanvända.
Tycker du att det här är roligt?
Tänk på vad du säger till mig. Du jobbar för mig.
- Vad sa du nu? - Du hörde.
Har du nån invändning?
- Tyng inte ner mig. - Ursäkta.
Bra, för de stinker.
Ta dina skitiga lågskor.
Vart ska du?
Kom igen.
Nej, inte snigeln...!
Nej!
Hördu... Jag kommer att svälta ihjäl!
Okej...
Okej.
Det här är inte okej.
Jag kan fortsätta hela dagen.
Jag har gott om tid och ingenstans att vara.
Du lämnade inte kvar nåt vatten!
Linda!
Vi är inte på jobbet längre, Bradley.
Okej?
Jag var orolig för att du inte skulle komma tillbaka.
- Jag såg vildsvinsspår. - Är inte det som en farlig gris?
Det kan bli vår räddning. Det kan dröja innan nån kommer.
- Vad gör du? - Kanske en hel vecka.
- Vi behöver näringsrik föda. - Ska du jaga vildsvin?
Bokförings-Linda?
- Strategi och planering. - Sak samma.
Borde inte du ha koll på det?
Du som var så imponerad av allt jag har åstadkommit.
Var det så du sa innan du nekade mig min befordran?
Som chef behöver man fatta svåra beslut ibland. Du förstår nog.
Täpp igen.
Vart tog du vägen, grisen?
Okej...
Har du jagat?
Jag tror jag gillar det.
- Det godaste kött jag nånsin har ätit. - Helt otroligt.
Vad är det?
Jag tänkte bara på...
...att när du satt här och latade dig...
...var det lilla jag som stod för baconet.
Det gjorde du!
Du var faktiskt ute och fixade bacon.
Du grymtade!
Vem är baconet nu?
Hjä...
Inte än.
- Hallå där. - Ja, hallå där.
- Vad har jag gått miste om? - Inte mycket.
- Var har du varit? - På upptäcktsfärd.
Jag hittade källvatten.
Har du nån isfrappe till mig?
Det är så mycket renare, jättegott.
- Snygg ryggsäck. Har du gjort den idag? - Ja, visst är den söt?
Jättesöt.
- Okej, vad är det? - Vad tror du att det är?
Vi har varit här i två veckor. Varför har de inte hittat oss?
Det vet väl inte jag. Det kommer säkert nån snart.
Vet du vad den viktigaste faktorn för överlevnad är?
Det absolut viktigaste.
- Positiv inställning. - Allvarligt?!
Vi måste agera. Jag har fått nog av den här skiten.
Vi måste göra nåt, bygga en flotte eller nåt.
En vadå?
Jag såg ett 60 Minutes med en som varit skeppsbruten. Han gjorde tre saker:
Hushöll med mat, hushöll med vatten och blev hittad.
Vi måste ta oss dit där båtarna är. Vi behöver hitta fraktrutter, bli sedda.
- Vi bygger en flotte. - Det tycker inte jag. En flotte är...
Det är klart det går, men bara som sista utväg.
Nej, vi fortsätter så här.
Håller kursen.
Det är väl uppriktigt sagt inte så illa?
Vi har mat, vatten och sällskap.
Ta inte illa upp, men det här är det sista stället på jorden jag vill vara på.
Aj.
- Har inte jag tagit hand om dig? - Tagit hand om mig?
Har du sett mitt ansikte? Tror du att min hud nånsin återhämtar sig?
Du har det ju jättebra här.
Det här har blivit ditt liv.
- Vart ska du nu? - Härifrån.
- Du får inte stödja dig på benet än. - Du bestämmer inte vad jag får!
Du tror att du är så smart, men inser du vem du pratar med?
Vd:n för ett NextGen 500-bolag.
Ett bolag som din pappa har byggt upp, frid över hans minne.
Oj...
Vet du vad? Det är kört för dig.
- Du får sparken. - Är det sant? Åh nej...
- Vart ska du? - Jag går vart fan jag vill!
Bygger ett eget läger. Det är enkelt, bara lite blad och jävla kvistar.
- Jag har sett dig göra det. - Då önskar jag dig lycka till.
Du kan skicka min sista lönecheck till andra kokospalmen från vänster.
Bra sten...
Bra träd. Stadig grund.
Här ska jag bo.
Så där ja!
God morgon!
Hej.
"Hjäpl"?
Du förlorar.
Hallå.
Hallå?
Knack, knack... Hej.
Linda, är det du?
Vi träffades på julfesten.
- Just det, nu minns jag. Mr Preston? - Det stämmer. Hur är det?
Det är bara fint. Du har nåt där i...
Aj då.
Vad fint uppdukat.
Jag har lagt en smärre förmögenhet på sushi som har varit fulare.
Och vad är du beredd att betala nu?
- Jag skulle kunna döda för det där. - Hur skulle du då få mat i morgon?
Där satte du dit mig.
- Var fick du kniven från? - Jag hittade den.
Det är fantastiskt vad som kan driva iland.
Den har varit ovärderlig.
Jaha, vad för dig hit till mitt kontor idag?
Jag vill be om ursäkt.
- Nämen...? - För hur jag betedde mig.
- Här eller på ditt kontor? - Både och.
- Jag tar tillbaka allt jag sa. - Så jag är inte sparkad?
En tillgång som du? Företaget vore förlorat utan dig.
- Se bara på det här. - Det var en lättnad.
Det här är fantastiskt fint. Du också, om du inte tar illa upp.
Det gör jag inte.
Du är inte samma människa som på kontoret den dagen.
Skulle du säga att du underskattade mig?
Ja, jag underskattade dig verkligen. Jag hade fel.
Jag vill verkligen komma tillbaka till lägret.
Och lära mig av dig, om du tar emot mig.
Jaså? Ja, vi kan prata om saken.
- Vill du sätta dig? - Gärna.
Innan du faller omkull.
Jag tänkte nyss på att...
Jag vill hjälpa till så mycket jag kan.
Du får det att se så lätt ut.
Men vi har nog bäst chanser om vi samarbetar.
Det är en smart strategi.
Ja, det var smart.
- Smart tänkt av dig. - "Linda"...
- Vad säger du? - Om vadå?
Kan du ha överseende med mina brister? Som det finns många av!
Och...
...du kanske kan bjuda på lunch?
Jag vet inte... Kan jag lita på dig?
Ja.
Det var lite kvar där.
Snälla Linda.
Snälla, snälla...
Förlåt.
Är du klar?
- Med vadå? - Säljsnacket.
Vad vill du att jag gör?
Det beror på.
Vad är du beredd att göra för mig?
Jag skojar! Behåll linnet på.
Så där skulle jag aldrig göra.
Jag är inte som du.
Nu räcker det.
Ät.
- Smaklig måltid. - Tack.
Ta lite sås. Jag ska hämta vatten till dig.
- Lilla översittare där. - Åh, herregud... Vad är det här?
Jävlar...
Jösses.
Ska vi ta en promenad?
- Visst. - Det är bra om du rör på benet.
- Vart ska vi? - Det blir en överraskning.
- Går det bra? - Ja.
Här blir det svårt.
Det här är den svåra biten.
Går det bra?
Du klarar det.
Så där ja.
- Ja. - Visst är det kul?
Javisst.
Inget så långt man ser.
Där nere bor vi.
Följ med.
Ett vildmarkstips.
Ät aldrig bär som är gula, gröna eller vita.
Men vill man verkligen veta om det är giftigt...
Om man reagerar så här...
Ja, då är det inget man har på frukostmackan.
Kul.
Ser du klippan där som ser ut som ett X?
Ja.
I det området är det fullt av törnesnår och giftrankor.
Efter tre steg där har du klåda i en vecka.
- Håll dig borta därifrån. - Okej.
- Vi vänder hemåt. - Ja.
Halta gubben.
Jag ska vila benet en stund.
Visst, ta den tid du behöver.
Det är långt att...
Ta tag i min hand!
Ta tag.
Gick det bra?
Tack.
Det var jag skyldig dig.
Titta vad jag har.
- Gröna bananer? - Inte länge till.
Jag ska hjälpa Moder Jord på traven lite.
Värmen omvandlar stärkelsen till socker.
Smaka nu.
Gud, vad gott. Fantastiskt.
Helt otroligt, det har tuggmotstånd och är krämigt...
Men det här är ingenting.
- Vet du vad pruno är? - Pruno?
Det är sånt fångar dricker på kåken.
Det är oftast jäst frukt. Det kallas också toalettvin.
Toalettvin?
Vill du göra toalettvin nu?
Det har jag redan gjort. Det har jäst i några dagar nu.
- Ska vi bli fulla? - Ja, för fan.
Så ska det låta!
Det här var gott.
- Tack, Raring. - Sa du "raring" till mig nu?
Ja, förlåt. Min fågel heter så.
- Så du har en fågel? - Ja, jag saknar henne.
- Hon är så fin. - Så du bor ensam med en fågel?
Förlåt.
- Jag var gift förut. - Jaså? Oj då.
Inte så, jag blev bara förvånad.
Tack för den... Vi var gifta i tio år.
- Så ni skilde er? - Nej, han dog.
- Jag beklagar. - Gör inte det. Han var inte snäll.
Han visste nog inte vad kärlek var.
Ja, jag känner igen det där.
- Jaså? - Ja.
Mina föräldrar var såna, både mot varandra och mot mig.
Pappa var som en främling för mig. Jag kände honom inte alls.
Mamma uppfostrade mig.
En väldigt elak människa.
Hon misshandlade mig, känslomässigt och fysiskt.
Hennes farsa var också ett as, så jag försöker att inte klandra henne -
men det är svårt att inte vara bitter.
Har du hört uttrycket "monster föds inte, de skapas"?
Ja. Kallar du mig för monster?
Ja, du är ett monster.
Ja, det är jag faktiskt.
Nu vet vi åtminstone att det inte är ditt fel.
Övervägde du nånsin att lämna din man?
Jaså?
Varenda natt.
I flera år.
Jag hoppades att han skulle förändras och...
...att det skulle bli som det var i början.
Men man ljuger för sig själv för att man inte vill vara ensam.
Hur dog han?
I en bilolycka.
Han drack.
Och...
...jag brukade gömma hans nycklar när han var full.
Men en kväll, alltså den kvällen...
...så grälade vi.
Han gjorde saker som han inte borde ha gjort.
Hemska saker.
Även för att vara han.
Han kokade av ilska och letade efter nyckelknippan...
...så jag tog upp den ur min väska.
Jag la den på bordet.
Jag släppte taget.
Och hällde upp ett sista glas åt honom.
- Jag fattar inte att jag berättade det. - Det är okej.
Jag har aldrig berättat det för nån.
Vet du vad? Jag tycker att vi stannar här.
Förstår du vad jag menar?
Herregud...
Skydda elden!
Vi måste bort från stranden!
- Gick det bra? - Ja.
Vi måste härifrån!
Kom!
In här!
Försiktigt. Det är lågt i tak, så akta huvudet.
Vi stannar här tills det har dragit förbi.
- Det är svinkallt. - Ta av skjortan. Det hjälper.
Okej...
Kom hit.
- Kroppsvärme. - Bra tänkt.
- Är det okej? - Ja, det är bättre.
Bradley?
Bradley!
Ja?
Du är uppe tidigt.
Ja, jag kunde inte sova.
Jag var vid lägret. Allt är bortspolat.
Det var dumt att bygga det så nära vattnet.
Det är lugnt, vi får bygga ett nytt.
- Ja. - Högre upp den här gången.
Jag kan hjälpa till. Jag börjar få tillbaka krafterna.
Vi kan göra det tillsammans.
Det vore trevligt.
Det här vore enklare med kniven.
Ja, men det är bra att du lär dig att göra det utan.
Lös det. Överbevisa mig.
Visst sa du så till mig?
Bra där.
Jag ska gå en sväng för att mjuka upp benet.
- Jag försöker nog gå upp på berget. - Det är ganska långt.
Håll dig borta från giftväxterna på södra delen.
Vet du vad, jag följer med.
- Visst. - Jag behöver också motion.
- Jag vill tacka dig, förresten. - För vadå?
Allt du har lärt mig här.
Om de skulle hitta oss snart och det här tar slut...
...ska du veta att den här tiden inte har varit bortkastad för mig.
Jag känner likadant.
Får jag bjuda på middag?
I morgon kväll.
Så slipper du kökstjänst för en gångs skull.
Ja, det vore trevligt.
God afton. Tack för att ni valt vår restaurang.
Men jösses, vad fint!
Till förrätt har vi mangosalsa och nyplockade mangoplommon.
Till huvudrätt blir det rökt barramundi garnerad med vilt citrongräs.
- Underbart! - Smaklig måltid.
- Lagar du ofta mat hemma? - Nej, aldrig.
Vi brukar beställa hem eller äta ute.
Vill vi lyxa till det kan vi hyra en kock.
Du och din fästmö. Var det Zuri?
Ja, Zuri.
Du måste sakna henne.
Ja.
Hur är det?
Jag är lite...
...yr, faktiskt.
- Du kanske ska lägga dig ner lite. - Ja.
Vad...?
Nej!
Ja!
Fan ta dig, Linda!
Nej!
Fan!
Älskling...
Jag försökte bara få dig att tuppa av, jag lovar.
- Jag försökte inte... - Sluta.
Du behöver inte fortsätta. Jag tror dig.
Jag tyckte det smakade beskt, men...
Jag ville inte tro det om dig.
Det behövs mycket mer bär än det där för att döda nån.
- Så du vet till nästa gång. - Inte ens det klarade jag.
Vilken idiot jag är.
Det är ingen fara, jag förstår.
Här, så du får tillbaka krafterna.
- Igen. - Okej.
Så där ja.
Det kommer att behöva bli ändring.
- Det blir inte lätt. - Helt klart.
Jag har funderat på hur jag ska kunna nå fram till dig.
- Ska inte du äta? - Jag behöver inget.
- Säkert? - Ja, magen är fortfarande i olag.
Jag förstår.
Jag förstår att det är jobbigt för dig att inte ha kontrollen.
Du är inte van vid att vara...
...i underläge.
Det är naturligt att du har problem med att lyda mig -
- och vara beroende av mig för din överlevnad.
Det är naturligt.
Du är slav under din biologi.
Du mår lite skumt, va?
Svårt att röra dig?
Det är nervgiftet i den här blåringade bläckfisken.
Det blockerar nervimpulserna.
Jag fångade den för en vecka sen.
Jag hoppades slippa behöva använda den, men behöll den utifall att.
Det var bra jobbat med flotten. Du lär dig snabbt.
Men för att göra den hållbar...
...borde du ha dubbelsurrat däcket.
Men det har jag ju inte lärt dig. Tusan också...
Nu vill jag lugna dig lite.
Giftet från Hapalochlaena lunulata kommer inte att döda dig.
Effekten kommer att klinga av.
Men just nu har du ingen känsel.
Och det är nog att föredra.
Var var jag nånstans?
Jo, när jag var liten hade vi en hund.
En väldigt stygg och olydig hund.
Han sprang bort hela tiden.
Pappa sa: "Det är inte hans fel."
"Han behöver bara"...
..."åtgärdas."
Det är faktiskt ett ganska okomplicerat ingrepp.
De gjorde det med slavar i Egypten -
för att de skulle bli lydigare.
Mer medgörliga.
Då så...
Ingen räddning kommer.
Det är så här nu. Det är bara att acceptera.
Du är fast här, utan makt.
Längst ner i hackordningen.
Med ett svin som chef.
Precis som jag hade det.
Men jag är nog en mycket trevligare chef än du nånsin skulle ha varit.
Frånsett det här, kanske.
Redo?
Okej...
Gnäll inte, det är inget du kommer att sakna.
Oj, vad du blöder. Vad mycket blod!
Oj...
Ingen fara, det var bara en råtta.
Nästa gång är det ingen råtta.
Så ta aldrig min vänlighet för svaghet.
Hallå där.
Hur går det?
Du har knappt sagt ett ord på två dagar, din surpuppa.
Kan du kosta på dig ett leende?
Så där ja.
Jag ska muntra upp dig.
Jag ska gå och plocka de saftigaste och finaste frukterna på hela ön -
och laga nåt gott till dig.
Vilken surkart. Jag gör upp en eld, så kommer han nog krypande.
- Hallå! - Helvete.
- Linda! Det är jag. - Fan, fan, fan...
Helt otroligt, vi har hittat henne!
- Hej! - Nej...
Kom hit.
- Herregud! - Hej på er!
- Lever han? - Hur...?
- Är Bradley här? - Ja.
- Ja, han är här. - Han lever!
De avblåste sökandet, men jag gav inte upp.
- Jag kunde inte! - Fantastiskt.
Så jag hyrde en båt för att leta.
- Hur mår han? Är han skadad? - Han mår bra.
Han mår så bra så.
- Jag tror inte att det är sant! - Eller hur!
Snälla, ta mig till honom. Jag måste få träffa honom.
- Är han här? - Ja... Nej, inte där.
Bradley! Var är du?
- Visar du vägen? - Är det hitåt?
Visar du vägen?
- Jag ska bara ta mina saker. - Det här behöver du inte nu.
Förlåt, jag...
- Så du gillar mango? - Ja, jag har jobbat hårt för dem.
Vi har mat på båten.
- Mums, vad gott. - Visa vägen.
Är det bara ni två?
- Eller är det en stor sökinsats? - Det är bara vi.
Men folk kommer att bli så glada när jag meddelar att ni lever.
Snart får du sova i din egen säng igen.
Vi genar här framme.
Du måste längta hem till ditt liv.
Till jobbet, familjen och vännerna.
- Skosnöret. - Okej.
Fortsätt bara framåt. Jag kommer efter.
Zuri!
Ta min hand!
Jag har dig. - Hjälp till!
- Jag har dig, Zuri. - Hjälp, Linda!
Jag har dig. Du klarar det.
- Hjälp till! - Linda!
- Hjälp oss! - Linda!
Mat.
Visst.
Jag såg färska vildsvinsspår idag.
Vi har inte fått i oss protein på ett tag.
Vi kanske ska ta och jaga när det klarnar upp.
Jag sjukanmäler mig idag.
Jag klarar det inte ensam.
Linda!
- Du försökte döda mig. - Nej.
Varför?
Varför gjorde du det?
Varför?
Varför skulle du komma hit?
Jag ska berätta för Bradley. Du är en mördare.
Det är du!
Fan!
Var har du varit?
Ingenstans.
Är du sjukskriven idag också?
Vad är det?
- Det vet du. - Nej, faktiskt inte.
- Jaså, inte? - Nej, det vet jag inte.
Dödade du henne?
Vem då?
Hon halkade.
Jag skulle ta henne till dig, och hon gick före...
- Varför sa du inget? - Jag fattade ju hur det skulle se ut!
- Du skulle aldrig tro mig! - Du har rätt. Jag tror dig inte.
Det var en olyckshändelse.
Jag svär.
Som när din man dog?
Ditt jävla svin!
Helvete!
Fan ta dig, Bradley!
Var är du?
Hallå!
Vad i helvete...?
Finns det nåt mer civiliserat än kylskåp?
Det finns ljuvlig frusen massamancurry i frysen.
Letar du efter knivarna?
Dem har jag gjort mig av med.
Förutom en.
Hej, kompis.
Säg mig, Bradley...
Kan en kniv verkligen flyta iland på stranden?
Du är bara för rolig ibland.
Vart ska du nu?
Där är du.
Visst är det ett fint hus?
Ägaren är nån Wall Street-miljardär.
Det första jag gjorde var att stänga av larmet. Han märkte inget.
Jag ska bekänna en sak som jag skäms över.
Det tar emot att berätta, men vi hade kunnat bli räddade för ett tag sen.
Men jag var inte redo att lämna ön.
Jag behövde få mer tid.
När personalen hade åkt bröt jag mig in.
Det var lätt gjort.
Sen var du och jag ensamma igen.
Det var...perfekt.
För helvete...
Bara jag och min nya raring.
Ett tag, i alla fall.
Sen rullade det på.
Det var inte planerat.
Jag lovar. Jag ville inget av det här.
Linda!
Jag har dig. Du klarar det!
Jag har dig, Zuri.
Jag har dig!
Linda!
Bradley...
Undrar du inte varför vi var de enda överlevande?
Det kanske stod skrivet i stjärnorna.
Synd att det behövde bli så här.
- För det hade kunnat bli så bra. - Vänta, du hade rätt.
Jag var ett svin. Jag var en hemsk människa.
Jag var... Jag var ett monster.
Jag var ett monster!
Jag behandlade folk så illa.
Jag är så knäckt.
Du har knäckt mig.
Jag har förändrats.
Jag känner det verkligen.
Tack vare dig.
Linda...
Du är den mest fantastiska människa jag har träffat.
- Du tog hand om mig. - Jag försökte.
Det gjorde du, och du lärde mig saker.
Ingen har tagit sig tid att lära mig nåt.
Du räddade mig.
Jag har fått kärlek från dig på ett sätt som jag aldrig har fått kärlek förut.
Jag tror att vi kan få det att fungera.
- Va? - Här.
- Det gör du inte alls. - Jo, du hade rätt. Vi kan stanna här.
Du har visat att vi kan överleva. Vi har allt vi behöver.
- Ja, det är ju det jag har sagt. - Jag vet.
Det finns inget för oss därhemma.
Jag vill vara lycklig. Med dig, här.
Bara du och jag.
Jag ser det framför mig nu.
- Äkta lycka, inte falsk? - Ingen falsk skit.
- Vill du tillbaka till det där? - Aldrig i livet.
- Vad har vi att återvända till? - Ingenting.
Ingenting.
Vi stannar här, vi två, för alltid.
Det låter...
...som en saga.
Jag älskar dig så mycket.
- Varför skulle du göra det så svårt? - Jag är en jävla idiot.
Förlåt att jag tryckte ut ögat på dig.
Förlåt att jag knivhögg dig.
Ja, det gjorde du!
- Gud, vad jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Ajöss, galna bokföringskärring. - Nej... Nej!
Helvete!
Strategi och planering.
Där satt den.
Jag befinner mig på den 19:e årliga golfturneringen för celebriteter -
- och med mig har jag allas vår favoritöverlevare Linda Liddle.
Det går bra för dig.
Tack, Polly. Jag har blivit förtjust i sporten.
Det har gått nästan ett år sen hela världen förälskade sig i dig -
- efter att du hittades på din flotte som enda överlevande efter en flygkrasch.
- Hur klarade du det? - Det var inte lätt.
Men minnet av kollegorna jag förlorade...
...var det som fick mig att kämpa vidare.
Din bästsäljande roman ska bli film. Vad händer härnäst?
Jag kan knappt tro det!
Jo, härnäst... Jag skriver på en självhjälpsbok.
Jag vill att folk ska veta...
...att ingen räddning kommer.
Så hjälp er själva.
Översättning: Karl Hårding Svensk Medietext