Downloaded from YTS.MX
Jó, láttam az üziket. Megoldjuk, nem gond.
Hova lett a hűtőhőmérsékleti adatlap?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mi bajuk velünk megint?
Mert most nyitottunk?
Hol vagy, Sina? Mindenképp látni akar.
Ott volt az asztalon. Biztosan tudom.
Sebaj, megkeresem, ha beérek. Ne aggódj.
Siess. Még nem végeztünk az előkészítéssel. Sűrű este lesz.
Máris ott vagyok, Melis. Nyugi. Csá.
Igen?
Tudod, mi történt?
Tudom.
Most indulok hozzád.
Oké, rendben.
Szia.
- Mizu, Nadya? - Helló.
Helló. Készen állsz? Megint pörgős esténk lesz.
Persze. Mint mindig.
Szuper.
- Üdv, séf! - Szevasz.
- Szó sincs róla. Nincs rajta dátum. - Nemrég bontottuk ki.
- Eszpresszót? - Naná.
Nemrég, de nincs rajta dátum.
- Tessék. - Mióta van itt?
Úgy 15-20 perce szívat minket.
Fedjék be azokat a nyitott poharakat.
- Hogyne. - A többit fordítsák meg.
Szervusz, séf!
- Megjött Sina séf. - Üdvözlöm.
Megjött? Jól van.
- Isten hozta. - Sina Bora.
Épp időben érkezett.
- A hűtő… - A hőmérséklet…
Melis séf a rendelkezésre áll. Átöltözök, és jövök.
- Folytassuk, amíg vissza nem ér. - Jó.
- Ez a fő hidegkonyhai részlegünk. - Igen. Rendben?
Köszönöm.
- A nevét? - Berno Tashkenova.
Berno? Honnan való, Berno?
- Üzbegisztánba. - Üzbegisztán. Az igen.
A szita viszont lukas.
Máris kidobjuk. Elnézést.
Elfogadhatatlan.
Nem dolgozhat így.
- Ilyen szitával nem. - Jó, bocsánat.
Cihan!
- Jövök, séf. - Üdv.
Ő Çekdar séf, a grillszakácsunk.
Üdvözlöm, séf!
Gyere csak.
Bocsánat. Bocsánat.
Letenné a kést?
Néz rá a szószos flakonokra.
- Mit ír rajtuk? - A hűtőket.
- Nézzük csak. - Felcímkézem.
Határeset.
Ez jó.
Oké.
Itt törött a csempe.
És ha megbotlanak?
Igen, néha billeg.
Eddig senki nem botlott bele.
Azonnal csináltassák meg. Isten őrizz, hogy a késsel…
Igaza van. Szólok a menedzsernek, amint ideér.
Én ebből egy szót se értek.
Mit vakaródzik annyit?
Mindig fertőtlenítjük a kezünket. Erre tessék.
- Jó estét! - Üdvözlet! Kösz.
Megint egyedül?
Igen, Melis séf. Csak én vagyok.
Ez itt az edénymosó állás.
- Szép jó estét! - Ez itt a főkonyhánk.
Melis séf!
A minisztériumból jöttek ellenőrzésre.
Ő itt Çiğdem, a cukrászséfünk.
- Igen, volt egy helye Arnavutköyben. - A Tejes Álmok.
Az az, és az isteni profiteroljuk.
- Emlékszem, igen. Hogy van? - Ugye? Köszönöm.
Hadd mutassam be tehetséges commis-mat, Halilt.
Azt kapcsold ki.
- Gyorsan. - Máris, séf.
- Igen. - Tehetséges kuktám.
Ha az én desszertjeimet szerette, az övét imádni fogja.
- Meg kell kóstolnia. - Melis séf, idejönnél?
- Elnézést. - Kérem.
Hajtsd fel az ingujjad, nehogy összekrémezd.
Hogyne. Meglesz.
Ideje felhajtani. Gyerünk.
- Gondoskodom róla. - Elnézést. Bocsásson meg.
- Előre kell mennem. - Meddig tart ez még?
Ameddig a végére nem érünk, mert van itt jó pár probléma.
Lassan ki kell nyitnunk.
Nemrég járt itt egy másik ellenőr.
Biztos a városiak, mi a minisztériumtól vagyunk.
Remek.
Ez szemlátomást rendben.
Igazán örvendek, séf. Jó estét!
- Viszlát! - Ügyesen.
Köszönöm.
Erre lesz szíves, Sina úr.
- Beszéljünk odakint. - Baj van?
- A csészét távolítsa el a konyháról. - Jó.
Minden jót, fiúk. Szép estét!
Köszönjük. Viszlát!
- Szép estét, minden jót! - Viszontlátásra!
Gyerünk, húzzatok bele. Ez kié? Vigyétek innét.
Vigyétek a pultomról.
Kóstoló kanalakat, Çekdarnak is.
- Serhat, már kék. Jó lesz. - Rendben.
- Jövök. - Jól van.
Ezeket hozd be hátulról.
Igen, séf.
Sina úr!
Úgy tudom, ön is társtulajdonos itt.
Így nem várom meg a menedzsert, a tárgyra térek.
Na, lássuk csak, mi van itt.
Leszakadt hűtőajtó-tömítés.
Törött csempék.
Sérült szita.
Felbontási dátum nélküli termékek.
Bocsánat, de mi van a szitával?
Az üzbég hölgy volt.
- Berno. - Igen, ő.
Figyelmeztettem, de jelenteni kell. Elvégre komoly egészségügyi probléma.
Most lássuk az űrlapokat.
Ezt is cseréljék ki a felszolgálók.
Igen. A hűtőhőmérsékleti- és olajcserepapírok.
Új helyeken ezeket gyakran elfelejtik, de a szabály az szabály.
Uram, önök már két hete nem töltik ki a dokumentációt.
Nem értünk rá.
Nem értek rá?
Biztos jól megy a bolt.
Ezt vidd el.
Ezek jelentős kihágások, nem hunyhatunk szemet felettük.
Ez alapján akár be is zárathatnám.
- Értem. - Az nem tenne jót.
Nyugodt lehet. Utánanézek. Amint mondta, ezek apróbb hibák.
A következő a helyzet.
Most az egyszer megúszhatják büntetéssel.
Két-három hét múlva pedig visszajövök.
Ha még akkor is fennáll bármelyik a fentiek közül, akkor az Umaminak annyi.
Ha rám hallgat, azonnal orvosolja.
- Lehet egy kérdésem? - Kérem.
- Ez az extra nulla véletlen? - Gyors befizetésért engedmény jár.
Szép jó estét!
- Viszlát! - Köszönjük, viszont.
- Oké? Ide nézz. - Ne faggass ugyanarról.
- Várj. Pillanat. - A tenger gyümölcsei megvan, hol a steak?
Mindjárt mondom, hadd ellenőrizzem végig.
Pillanat, ne sürgess.
Halfélékből van, vörös hús nincs.
Berno, hogyhogy nem ellenőrizted a szitát?
Olyan nagy kérés?
- Séf… - Csak megnézed, és kész.
Nagyon egyszerű dolog. Gyerekjáték.
Sajnálom, de én…
De mi? Mi? Micsoda?
- Mondjad, nyisd ki a szád. - Sina. Oké.
- Mi oké? - Ez az első hete itt.
- Az én saram. - Várjál.
- De ő… - Enyém a felelősség.
Üzbegisztánban még ügyes volt?
Nem? Nem ezért vettük föl? Pont itt kellett elszúrnod?
Először jársz konyhán? Kérdeztem valamit.
Mi ez a rumli, Cihan? Így kell előkészíteni?
Séf, amúgy ez Cem pályája lenne. Nem ért ide, így…
Azért tartasz itt katyvaszt, mert Cem helye?
Jól figyeljen mindenki.
Mindenki a sajátjáért felel.
Én itt a lelkem kiteszem. Segítsetek.
- Jó? - Igen.
Aki nem dolgozik, hordja el magát. Csillióan jönnek helyette.
- Jó. - Oké? Megértettétek?
- Igen, séf! - Értve?
- Igen, séf! - Igen!
Gyerünk, mint aki él. Rajta.
Na, jó.
Végigmehetnénk még egyszer az étlapon?
Van lazac, tengeri sügér, de nincs marha hátszín.
Hívom a beszállítót.
Ne már, séf. Ilyenkor, az ég szerelmére?
Nincs steak, nem baj. Úgy is jó.
Van polip meg kacsa.
Bárány, bárányborda…
- Az nincs. - Mi? Hogyhogy?
- Nincs. - Hány adag? Egy se?
Legfeljebb egy-két adag, séf.
Egy kérdés.
Van valami gond, Çekdar séf? Van valami mondandód?
Elfelejtetted leadni a rendelést.
Semmi gond.
- Elfelejtettem. El bizony. - Semmi gond.
- Igaza van. Sajnálom. - Megoldjuk.
Nagyon sajnálom.
Nincs mit kisütnöm, de nem gond.
- Oké. - Istenkém.
Vagyis halfélékből és zöldségekből jól állunk.
Fantasztikus étlapunk van, srácok.
- Így van? - Igen, séf.
- Így van? - Igen, séf!
Azért.
Ami nagyon nincs, az a kobe marha.
Csak pár szelet maradt.
Sőt, egyáltalán nincs.
Tegnap fél csomag fogyott. Maradt, tudom, én zártam vissza.
- Nincs. Kidobtuk. - Van még.
Mit csináltatok?
- Kidobtuk. - Komolyan? Ez csak vicc, ugye?
- Tényleg kidobtátok, Melis? - Sina!
- Megvesztetek? - Légyszi.
- Tudjátok, mibe kerül? - Majd én.
- Neked nincs hozzá szíved. - Kérlek. Ne ma.
Válaszoljatok!
Az ellenőr dobatta ki velünk. Az ellenőr!
Frászt! Hogy dobatna ki húst az ellenőr?
- Hogy tehettétek? - Kuss már.
Elfelejtetted feldátumozni.
- Azért dobatta ki. - Mit csináltam?
- Mondd csak. Mi volt? - Lehagytad a dátumot, séf.
- Ráírtam, emlékszem. - Nem, séf.
- Az ellenőr… - Hogy felejteném el?
- Nyitva volt. - Egy szeletet vettem ki.
Rajta volt a dátum.
Vagy mégse írtam rá?
Tényleg elfelejtettem.
Semmi gond.
Jól van. Megesik. Nincs mit tenni.
- Üljünk, és bőgjünk? - Igaz. Nem para.
- Nyégett enélkül is eleget. - Nem hagynád végre abba?
Bízd csak rám. Gyerünk.
- Megőrültél? - Idehallgass!
- Viccelek, nincs baj. - Adjál feladatot.
Ossz rám több feladatot.
Átveszem a listát. Intézem a beszállítókat.
- Nem nagy ügy. - Oké.
Mi van? Parázol, hogy jobban csinálnám, mint te?
Fogalmam sincs, honnét szerezte meg a számomat.
Sajnálom, de ma este már minden asztalunk foglalt.
Hogyne, megértem.
Még valami. Hálás lennék, ha ezen a számon nem hívna.
Jó, köszönöm. Nagyon köszönöm.
Sina!
Egy szóra?
Kazım.
- Igen, főnök? - Tessék, a kabátom.
- Helyzet? - Megvagyok. Te?
- Oké. - Belefutottam az ellenőrbe.
- Van valami gond? - Hát, kaptunk egy ilyet.
Ez micsoda?
Az étellel semmi probléma,
de a konyháról lejelentettek pár gondot.
Némelyik pályával baja volt. Törött csempéről dumált, meg egy lukas szitáról.
A bezáratással biztos csak blöffölt.
Ennyi volt.
És ez?
A bérleti díjat alig tudom előteremteni jövő hónapra,
erre te ezzel jössz?
- Sajnálom. - Hogy tehetsz ilyet?
Hát még én. Én még jobban sajnálom.
Szóval tök bocs, de ezt te fizeted.
- Tiéd a konyha, enyém a szerviz. - Mi? Az étteremé a bírság.
- Nekem ehhez semmi közöm. - A te hibád.
Mindjárt nyitunk. Gyerünk! Húzzunk bele, srácok!
Nil, Murat, Kazım, Pelin, Beren, Nadya, gyertek! Ide, sorba!
Ne hagyd, hogy így beszéljen veled. Megőrjít.
- A társad, nem a főnököd. - Ne uszíts, Melis.
- Oké. - Elég legyen. Jó?
Beszéltél vele?
Miről?
A fizetésemelésemről. Beszéltetek?
Az rendben. Elintézem. Vagyis ő.
Elintézi?
- Igen, szívem, intézi. - Ma már kétszer hívtak a másik helyről.
- Válaszolnom kell. Muszáj. - Mondj nemet. Ne menj át.
Szia, anyu.
- Jól vagy? - Semmi bajom.
- Küldtem pénzt. Megkaptad? - Hála istennek.
Bent vagyok az étteremben.
- Most értem ide. - Sina séf!
- Csak rád várunk. - Jövök.
- Na, jó. - Hívj vissza, jó?
Jó, anyuci, majd még hívlak. Most le kell tennem.
- Szia! - Pápá!
A telihold. A telihold miatt van.
- Mi az? Valami baj van? - Semmi. Nem fontos.
Na jó, gyerekek! Ha mindenki itt van, kezdhetünk.
Kerim! Jól van, srácok…
Çekdar! Séf.
Na, fiúk, ma egy kicsit nagyobb lesz a pörgés.
Volt egy kis gikszer a foglalásokkal, de semmi para.
Semmi olyasmi, amit ne oldanánk meg. A felszolgálást kicsit pörgetni kell.
A fő, hogy közben mégse sürgessük a vendégeket.
Rendben? Haladjunk szépen. Értitek, hogy mondom?
- Az élet természetes körforgása. - Jó, főnök.
Ezt a ritmust te nagyon vágod, mi, Kazım?
Rajta vagyok, és pörgetem.
- Kazım! Hol van Pelin? - Igen, főnök? Már úton ide.
- Állj fel. - Nem megmondtam?
Úgy kell neked.
Konyha. Fiúk, túl sokat mászkáltok mostanában.
Ennek mostantól vége.
- Lófaszt. - Na, jól van.
Hihetetlen. Lófaszt. Hát persze.
Kerim, hogy áll a bár?
- Fogytán a tequila és a prosecco. - Akkor mi lesz?
- Çekdar séfnek nem jut margarita. - Mindennek van határa.
- Kurva anyád! - Ne!
Állj le, tesó. Elég volt.
- De akkor… - Szálljatok le rólam!
Akkor ne ajánlgassuk a tequilát és a proseccót, rendben?
Fontos hír, gyerekek.
Ma este lesz egy VIP-asztalunk.
Nagyon fontos ám.
A híres séf, Rinso!
Ki az a Rinso?
Renzo? Renzo, a tévés főzőműsorból?
- Az az. - Te tudtad, hogy jön Renzo?
- Nem. Honnan tudtam volna? - Tudtál Renzóról?
Van egy másik VIP-asztal is.
- Miért nem szólt? - Ugyanolyan fontos.
Figyelmet kérek.
Egy leánykérés.
- Ugye? - Bontsunk pezsgőt!
Na szóval, figyeljetek!
Bocs, főnök.
Ez az ő nagy napjuk.
A mi dolgunk, hogy felejthetetlen legyen.
Végig nagyon figyeljetek rájuk, rendben?
- Persze, főnök. - Akkor lássunk neki!
- Van allergiás? - Nincs.
- Egész biztos? - Igen.
A konyhának van kérése?
Légyszi, erőltessétek a halféléket és a zöldséget.
Oké. Nyomassuk a halakat meg a zöldséget! Nyomás!
Figyelj, Cengiz. Hogyhogy nem szóltál, hogy jön Renzo?
- Most szóltam. - Most szólsz?
Előbb kellett volna, hogy készüljek.
És akkor? Úgy készülj, mint bárki másra.
Ezek különleges vendégek. Felfogtad?
Készülhettem volna valami különlegességgel. Ő Renzo.
- Ugyan. Hiányzik valami? - Tudod, hogy semmi.
Akkor nincs semmi baj. Menni fog!
Na, jól van akkor. Nyomassuk! Rakjuk oda!
Jól van, Sina? Széles mosolyt!
Jó kommunikációt!
Showtime!
Melis séf, szabad egy szóra?
Idejönnél?
Gyerünk, Berno. Igyekezz! A kiadópultba.
- Pucold le a berendezést. - Igen, séf!
- A gyomrom. - Mi történt?
Hányingerem van. Ég a gyomrom.
- Várj kicsit. - A szacharintól.
- Melis, hadd… - Kerim!
- Egy limonádét, de sürgősen! - Jó, máris!
- A limonádé nem segít. - Hozok gyógyszert.
- Mi baj? - Megoldod a műszakot nélkülem?
- Mi van? - Menni fog?
- Viccelsz? Nem. - Itt van Çekdar.
- Minden kész. - Nehogy!
- Szólok. - Nem. Gyere csak. Ne hagyj magamra.
- Tényleg szarul vagyok. - Együtt letoljuk.
Gyere már.
Hol a késem?
- Mi? Itt hagytad. - Hol a késem?
- Miért nem nézed meg itt? - Honnét tudjam? Az ég szerelmére.
Nyugi már. Ott hagytad, lent.
Mitől vagy így befeszülve?
- Renzo miatt? - Sok a hiány.
Úgyis mindig hiányzik valami.
Megoldjuk. Ne aggódj már.
Mintha nem tudnád.
Mielőtt itt megnyitottál, szinte a bátyád volt.
Biztos nem azért jön, hogy belénk kössön.
Mostohabátyám.
Egyre megy.
Neked köszönheti, hogy híres séf lett. Ő is tudja.
Ki tudja? Lehet, hogy bemutat minket a tévében.
Mit szólnál?
Íme a limonádé. Ide leteszem, séf.
Mi a baj? Mi az, Berno?
Berno? Mi baj?
- Mi az? Várj csak. - Semmi, séf.
Mondd csak, itt vagyok. Jövök.
- Berno! Törökül. - Hé, törökül mondd!
Törökül mondjad. Nem értem.
Törökül mondd.
- Monddsza. - Séf, én nem ehhez vagyok szokva.
Minden túl gyors…
- Mi túl gyors? Ez a pálya? - Minden.
Ide-oda. Te is túl gyorsan beszélsz. Bla-bla-bla.
Nem mindig értem.
Oké. Ne haragudj. Igazad van.
Én se mindig értem magam. Cikáznak a gondolataim.
Ilyenkor kérjél segítséget. Először is, ez így nem jó. Oké?
Itt van a barátod, itt van Melis séf.
Kérj segítséget. Nyisd ki a szád. Rendben?
Hol van? A legkeményebbnek álltál neki.
Nézd.
Belement? Így, ni. Látod?
Lassan törd fel.
Így. Oké?
Jó lesz?
Segítséget kell kérni. Látod? Szóltál, és itt vagyok.
- Világos? - Rendben, séf.
Világos?
- Igen, séf. - Jól van. Csak így tovább.
Hát te mit művelsz, aranyom?
Hámozok, séf.
- És, jól megy? - Nagyon jól megy.
Szeretném tisztázni. Be voltam nyomva, mikor ideértem.
Nem miattad van ám, jó? Máson járt az eszem.
- Rendben, séf. Kösz. - Nincs harag?
- Egyáltalán nincs. Kösz. - Akkor jó.
Hátramentem. Igen, anyu?
Adjanak lándzsát, gazellát lőni.
Én jól vagyok. Ti?
Én nagyon jól. Tényleg.
Az étteremben. Már mondtam.
Még jó, biztos fáradt vagy, ugye?
- Halil! - Igen, séf?
- Talán bejön. - Még négy citrom kéne.
- Hozzál a hűtőből, jó? - Máris.
Siess egy kicsit.
Lent van. Átraktam hűtő állásba.
Szevasztok!
Pelin, hol voltál? Cengiz úr már csomószor keresett.
- Siess már. Gyerünk! - Hisz már megyek. Nyugi.
- Kösz. - Óvatosan.
Hát az edények?
Kész vagyok. Eddig bírtam.
- Vigyázz magadra. - Te is.
Çekdar séf, üdvözlet!
- Helló, picinyem. - Szia.
Csá, szívem.
- Melis séf, így? - Késtem, nagy a dugó.
Hol voltál? Megint 40 percet késtél.
Nincs baj, nagy a forgalom.
Mindig a kifogások. Elég.
Levonjuk a fizetésedből. Hetes asztal.
Kösd föl a hajad.
Hogy ment a meghallgatás?
Milyen meghallgatás?
Főnök, kész a kávé.
- Jó estét! Isten hozta önöket! - Helló!
A nevem Pelin. Ma este én szolgálok fel.
- Parancsoljanak, az étlap. - Helló!
- Tessék. - Köszönjük.
- Uram, önnek is egy. - Köszönöm.
Felvehetem előbb az italrendeléseket, ha kérik.
- Jó, igen. - Koktélok közül ajánlom a margaritát.
Jól van.
A borokat nem látom a menüben.
- De nincsenek biodinamikus boraik? - Épp szóba került a pultos barátommal.
Szerepel a menüben, de szállítási gondok adódtak.
Másban segíthetek esetleg?
Igen, Törökországban nehéz hozzájutni.
Na jó, akkor viszont…
- Kérünk egy palack Kastrót. Rendben? - Kastrót, hogyne.
Az nem vörös?
- De, bozcaadai. - Az.
- A vöröstől megfájdul a fejem. - Igaz, attól megfájdul a fejed.
Meg egy üveg fehéret is. A legdrágábbat, amijük van.
- Máris. Engedje meg, hogy megnézzem. - Lássuk csak.
Ez az új-zélandi sauvignon blanc, Greywacke.
- Jó, legyen az. Egy üveggel, köszi. - Rendben, felírtam.
Kaphatnék egy kólát?
- Egy kólát? - Kólát? Mit képzelsz, fiam?
Hisz most rendeltünk borokat. Jó drágán.
- Erre jössz a kóláddal. - Apa!
- Mi az? - Sportoló, hadd igya azt.
Épp ezért nem kéne ilyet innia.
Állítólag húsz kockacukornyi édesítő van benne.
Nem láttad a tévében?
Ne. Kérlek, ne azt idd.
- Nem. Bort mindenkinek. - Rendben.
Akkor lesz egy Kastro meg egy sauvignon blanc.
- Igen, köszönjük. Kóla nélkül. - Kóla nélkül.
- Így van. - Hozom az italaikat.
- Köszönjük. - Nincs mit.
Az ételrendelést majd ha készen állnak.
- Egészségükre. - Jó. Köszönjük szépen.
Üljünk ide. Szeretnétek szemben ülni?
Remélem, gratulálhatunk.
- Úgy legyen. - Kerim!
- Egy-egy üveg Kastro és sauvignon? - Hagyd, ő itt Burak.
Nála lesz a lánykérés.
- Üdv, Pelin. - Burak.
- Örvendek. - Úgyszintén.
- De izgalmas. - Izgalmas?
- Az nem kifejezés! - Nagyon.
A gyűrű káprázatos. Én nem aggódnék.
Tényleg? Tetszik?
Tényleg. Nem udvariasságból mondom. Gyönyörű.
- Köszönöm. - Utána te jössz.
Na, persze.
- Akkor minden világos? - Várom a jelet.
- Mikor jelzek. Pazar. - Bármikor.
- Sok szerencsét! - Nagyon köszönöm.
- Viszlát! - Köszönöm.
- Miért mondasz ilyet? - Hátha.
Nem sietek férjhez.
- Hogy vagy, édi? - Jól, és te?
Jól. Hogy ment a meghallgatás?
Jól ment, de voltak olyan jó jelentkezők is.
Nem tudom, meglátjuk. Szerintem szerettek.
- Remélem, jól sikerül. - Igen?
Ha tudni akarod, szerintem biztos téged választanak.
- Remélem. - Tuti biztos.
Kerim, szivi. Ne ülj a rendelésemen, telt ház van.
Vágom. Máris.
Itt a sauvignon blanc. Tessék.
Mikor lesz eredmény?
Jövő hetet mondtak, de el szokott húzódni.
- Tíz nap körül. - Igen, mindig ez van.
Figyelj.
Cengiz megint kérdezett utánad. Mondtam, hogy jössz, de tudod, milyen.
Azt mondta, levonja a fizetésemből.
Nem mondod!
Ne durcizz, gyönyörűm!
Azt csinál, amit akar. Ha megkapod a szerepet…
- Pápá! - …pápá!
És a te suliddal mi van?
- Na, mi? - Felejtős.
Nem kérnek belőlem.
Sebaj, nem para. Szerencsét próbálok külföldön.
- Belevágsz? - Nincs más választásom, de igen.
Németország biztos repesve vár.
- Igen? - Bocs, hogy beleszólok.
Melyik asztalra megy a két bor?
Hetes. Most viszem.
Ennyi idő alatt oxidálódik. Igyekezz.
- Tiéd a hetes. - Enyém…
- Peliné… - A tiéd lesz a 14-es.
- Hess, mosolyogva. - Jó, szívem, viszem.
De gyorsan. Eleget tötyörögtetek.
Naná, főnök.
Üdvözlöm. Itt az étlap.
- Vegán leszek. - Mi? Vegán?
Üdv, uram. Íme a borok. Cabernet sauvignon és sauvignon blanc.
Hová lett Pelin? Nekünk ő szolgált fel.
Nem mindegy, Selim?
A kisasszony másik asztalnál szolgál fel, uram.
Én leszek a pincérük, a nevem Kazım.
- Üdv, Kazim. - Tölthetek?
Hát, jó. Töltsön.
Hol is tartottál?
Mondtam, hogy nem tudunk szabadulni a fajizmustól.
Marhát eszünk, de kutyát nem? Csak mert cuki?
Elképesztő vagy, szívem. Mit akarsz, főzzünk otthon kutyát?
- Egyáltalán ne együnk húst. - Hogyhogy?
Akkor mit együnk, szivikém?
Rengeteg étel van, nem kell hús.
Mitől vagyunk ilyen vérszomjasak?
Jó ég, akkor tán legeljünk, szívem?
Nem az hogy legeljünk, annyi más fehérjeforrás van.
Nem értem én ezt az új nemzedéket.
Minden reggel más személyiséggel ébredtek.
Honnan veszitek ezeket? A közösségi médiából?
Jó ideje tervezem, hogy vegán leszek.
Hát az lehet, de nekem újdonság.
- Mert nem törődsz velem. - A neve?
- Kazim, uram. - Valamiért sietős, Kazim?
- Korántsem, uram. - Egek.
- Azt hittem, nem látta. - De láttam, ne félj.
Bocsásson meg.
- Finom? - Jó lesz, finom. Jöhet.
Szóval mi ez az egész?
- Először hallom. - Nem hiszti.
Évek óta olvasok róla. Mindenkinek kéne…
- Kérkedsz, hogy szereted az állatokat. - Mi köze annak a vegánsághoz, kicsim?
Imádom az állatokat. Kóbor kutyát, macskát etetek. De ezt honnét veszed?
- A birka ugyanez… - Elnézést, ki kért fehéret?
- Én kérek. - Igen, a fehérbor a hölgyé.
Még ilyet… Komolyan.
- Hagyjad, apa. Hadd próbálja ki. - Nekik is…
- Felőlem próbálja. - Tölthetek?
- Vagy kóstolót? - Töltsön.
Ideadná azt, Kazim? Legyen szíves. Így, köszönöm.
Hozzon egy vödör jeget, ez minden. Mást nem kérünk.
- Máris, uram. - Jó, menjen. Kösz.
- Itt leszek, ha bármi kéne. - Nagyon szépen köszönjük.
- Egészségükre! - Kösz.
Miért vagy ilyen pipa?
Nem vagyok ingerült. Nem én! Hagyjál már ezzel.
- Üljünk oda. - Viheted.
Igen, ez így jó.
Csak kár, hogy snidlinges a papír.
Oldalra nem kell snidling. Oké.
Figyelj, Sina.
A bairám végén kivehetek még egy nap szabit, nem baj?
Miért?
Mondjuk, hogy a nagy ő miatt.
Nahát!
Ha jóképű, akkor lehet róla szó.
Neked mik a terveid? Meglátogatod a szüleidet?
Majd bairám után megyek.
Cihan, kezdd tálalni a spárgát.
Jövök, séf, ne izgulj. Mögötted!
Apát tegnap bevitték a kórházba.
Micsoda?
Mivel?
Azt hiszem, a szíve, bypass vagy sztent kellhet.
- Viccelsz, ilyen komoly? - Azt hiszem, igen.
Sina, akkor meg mit keresel itt?
Miért nem szóltál, mikor kikértem a szabit?
- Miért nem szólsz? - Szóltam.
Azt hittem, Renzo miatt görcsölsz, azért unszollak.
- Séf. - Holnap odamegyek.
- Séf! - Nem gond, Melis.
- Igen, Berno? - Jó így?
Nem jó, Berno. Nem jó így.
Láttál te már valaha ilyet?
Nézd. Innen tedd rá, de ne túl sokat.
És ne rám légy mérges, jó? Tegyél rá, de ne sokat.
- Melis séf megmutatja. - Jó.
Rám úgyse hallgatsz.
Intézem. Aztán itt van ez…
Séf, Sina séf!
Uram!
Uram! Séf úr! Sina séf úr!
Nézd, így kell megszólítani a séfet a ház előtt.
Figyelj. Készen állsz?
Sina séf, bocsásson meg! Ez a jóképű fiú kérdezne valamit.
- Ráérsz egy pillanatra? - Rá.
Çiğdem séf kéreti.
Valahogy így.
Majd befejezem. Mindjárt jövök.
Halil, tűrd már föl az inged.
Ez meg mi a fene?
- Mi ez a kupleráj? - Jövök, vigyázz!
„Mi ez a kupleráj?”
Bizony, Sina. Az ám.
Meg se álltam egész nap. Biztos észre se vetted.
Most komolyan?
Húzzuk le a rolót, vagy mi? Mi ez a kupi?
- Két ember helyett dolgozom. - Hogyhogy? Hát Serkan?
- Megint nem jött be. - De nem ám. Se híre, se hamva.
Egész nap robotolok, erre még engem szidsz le.
- Nem szidlak le. - De igenis összeszidtál!
Folytasd, kérlek. Kérsz szünetet?
- Semmit se kérek! - Pihenjél. Csak…
Nem úgy értettem. Rögtön behívatom Serkant, jó?
- Nyugodj meg. Nyugi, bocs. - Hívd fel, légyszi.
Megkóstolnád, milyen lett a krém?
- Ki csinálta? - Én.
Milyen?
Az alapja…
Valami nem jó. Picit fanyar. Nem tudom. Még egy kis cukor mehet bele.
- Kóstolgassátok. Visszajövök. - Jó. Meglesz, kijavítjuk.
Vajon mit mulasztottál el?
- Mi lehet? - Semmi nem hiányzik.
De azt hiszem, tudom, mi a baj.
- Na, Halil. - Várjunk, rakok bele ebből egy picikét.
Halil.
Halil! Hajtsd fel a mandzsettádat.
- Jó így, nincs gond, séf. - Könyékig összekrémezed a karod.
Még az ellenőr is szóvá tette. Dacolsz velem?
- Hajtsd fel! Akkor én. - Ne!
- Mit gyerekeskedsz itt? - Ne, séf!
Nyújtsd a kezed!
- Ne engedetlenkedj. Elég legyen! - Majd én.
- Add ide, ennyi az egész. - Séf!
- Tűrd föl… - Séf!
A kezed…
Hasan, Emir, menjetek át a hátsó pulthoz dolgozni.
Ne bámulj, menj már!
Halil,
hagyd már azt.
Nem akarom, séf.
Hagyd abba, elég.
- Hadd ne, séf. - Halil, tedd le!
Halil, tedd már le, elég lesz.
Mondom, hagyd abba.
- Halil. - Séf.
Jól van, semmi baj.
Jaj, fiacskám.
Szeretnél róla beszélni?
Elmondod?
Akkor hadd öleljelek meg.
Annyit legalább?
Halil, már három hete itt vagy, és én észre se vettem.
- Sajnálom. - Nem gond, séf.
- Semmi baj. - Istenem.
Jaj, drága kisfiam. Édesem.
Most már itt vagyok, jó? Nem vagy egyedül. Itt vagyok neked.
- Nézz rám. Nincs baj. - Tudom.
Túl vagy rajta, elmúlt, jó? Vége van. Oké?
Na, hadd kóstoljam meg azt a krémet.
Lássuk, hogy sikerült. Megkóstoljuk?
Na, lássuk.
Még a végén megríkatsz itt engem.
Így vagy úgy, de csak megríkatsz, igaz-e?
- Elmegy? - Pontosan ennyi fanyarság kell bele.
És még azt kérded, elmegy-e?
Fantasztikus! Szép volt, kölyök, csak így tovább. Vigyázok rád, jó?
Csá, mizu?
Hol a fenében voltál?
- Hol voltál? Na, hol? - De…
Robotolok itt álló nap.
Feride, kisszívem, nyugodjál már le, az istenért.
Hogy tudnék lenyugodni?
Halálra gürcölöm magam reggel óta! Nézd már meg. Nem bírom egyedül.
- Nem bírom. - Jó, jó, máris elintézem.
Helyes. Láss neki! Lássuk, hogy bírsz vele.
Hékás, merre jártál? Szegénykém egyedül gürcöl itt. Na?
- Meccsre vittem a gyereket. - Milyen gyereket?
Az enyémet, tesó.
- Fergeteges! - Hadovál össze-vissza a rohadék.
- Még humorizálsz is. - Csak süketel.
Én kérek bocsánatot a nevében.
Egyedül hagytad a szarban. Kirúglak, hallod?
- Sina séf, ez az, rúgja ki! - Jó.
- Ez már így volt. - Pihenj egyet.
- Tudom, aranyom. - Nézd meg a hasam.
- Tudom, sebaj. - Tönkretesz.
Tedd a dolgod, ne mozdulj, míg nem végeztél.
- Hallod? Nem viccelek. - Jó, meglesz.
- Rendben? - Jó, rendben.
- Sina séf, most megkóstolod? - Meg.
Adj neki egy kanállal.
Pillanat.
- Tessék. - Lássuk.
Na, milyen?
Séf! Na, de séf!
Legalább tiszta kanállal.
Ezt itt hagyom.
Nagyon finom lett.
Ügyes. Még sokra viszed. De ma este itt állsz helyt.
- Tartsd szemmel. - Jó.
- Köszönöm, séf. - Szevasz.
- Szólj, ha megvan. - Oké, séf.
Jelentést kértem, mondd a többieknek.
Maradjon köztünk.
Hol voltál, tesó? Merre?
- Hátul. - Mindenütt kerestelek.
Nem vagy ott, ha kérdeznek az étlapról.
Kérd meg Melist.
Mi? A te neved alatt fut a hely.
- Légy látható. - Hátul is kell lennem.
- Elöl is kell lenned. - Ez a kontrollról szól.
Idefigyelj. Gyere ide.
- Tudtál vele beszélni? - Miről?
A fizuemelésről.
Pont most? Most kell ezt, Sina?
- Most? - Választ vár tőlem.
- Nagyon ideges, szét fog szedni. - Ne most.
Ez most nem hiányzik.
- Elnézést, kaphatnék egy bormenüt? - Hogyne, máris.
- Hihetetlen vagy. - Igen, Cengiz úr?
Tőlem kérik a bormenüt, te meg csak ácsorogsz.
- Siess. Széles mosolyt. - Máris, bocsi.
Elnézést.
Isten hozta!
- Üdv. - Beril kisasszony, isten hozta, hogy van?
Jól, köszönöm, de honnan tudja a nevem?
Mondhatom, nem ma kezdtük a szakmát.
Odavezetem az asztalához, Burak úr már várja. Tessék.
Köszönöm.
- Szervusz, szerelmem. - Szia.
Parancsolj.
- Köszönöm. - Szívesen.
- Így, ni. - Nos, üdvözlöm ismét.
- Köszönöm. - Beril kisasszony, mivel szolgálhatok?
- Egy pohár szürkebarátot kérek. - Máris. Burak úr, és önnek?
Nekem ebből még egyet.
Hogyne. Ezt elviszem, és hozok másikat.
Küldtem emailt, hogy allergiás, megkapták?
Hogyne, de azért mondja csak el újra.
Gluténérzékeny vagyok.
- Persze. - Súlyos.
Emlékszem már. Nyugodjanak meg, értesítettük a konyhát.
- Nem lesz gond. - Remek.
Köszönjük szépen.
- Egy old fashioned és egy szürkebarát. - Pinot?
- Kazim? - Igen, uram?
Gluténérzékeny a 13-as asztalnál. Szólj a konyhán.
Tessék? Mit is mondtál?
- 13-asnál gluténérzékeny. - Oké.
Szólj a konyhán. Várj!
Ha kérdik, mondd, hogy a vendég elfelejtett szólni.
Na, menj, menj már.
Renzo úr, Nükhet asszony, üdv! Erre parancsoljanak.
Melis séf?
Mi az? Mi az?
Gluténérzékeny a 13-asnál.
Hogyhogy ezt csak most mondod?
A vendég nem szólt. Cengiz úr szerint.
- Ugyan. Benne van a rendszerben? - Most írják be.
- Szólj, nehogy elfelejtsék. - Jó.
Cihan, újratervezés a 13-asra, gluténérzékenység.
- És csak most szólnak? - Mi az?
Ennyit Cengiz úrról.
- Jaj, istenem. - Majd én szólok.
Figyelj, odamegyek gyorsan, köszönni neki.
Rendben.
Mögötted.
Mester!
Isten hozott!
Ő Nükhet Eren, étteremkritikus.
- Isten hozta! - Sokat hallottam önről.
Tőlem hallotta híred.
Ülj ide hozzánk.
Még van némi dolgom a konyhán, de majd visszanézek.
Öt percet csak kibírnak nélküled. Ülj le.
- Egy pohárral? - Egy pohárral.
Pelin, hoznál egy poharat?
Tessék.
Kösz.
Köszi.
- Sina séfre és az ő csodás éttermére! - Aha.
- Egészségünkre! - Egészség.
Remek választás.
Nem tudtam ám, hogy jönnek.
Hirtelen ötlet volt. Renzo csak úgy felhívott.
Szóval nincs szolgálatban?
Szó sincs róla.
Madonna, hogy retteg!
Ne félj. Támogatni jöttünk.
Nyugi. Ma nem kritikát írni jöttem.
- Saját kedvemre vagyok itt. - Akkor jó.
Ha megnéznéd a telefonod, tudnád. Rád írtam.
Kezd úszni a konyha.
Olyan nagy a forgalom, nem értem rá.
Nagy a forgalom? Nekem jövő héten könyvbemutatóm lesz.
A tévére rámegy minden időm. Senki se ér rá.
Én is megnéztem egy epizódot.
És ön?
Szokta nézni?
Nem, nincs rá időm. Még nem láttam.
Hát Bravó! Milliók nézik, csak ti ketten nem.
Valamit csak jól csinálok ilyen nézettséggel.
De azért hiányzik a konyha.
A te éttermed hogy megy?
Hát. Rajongó nézők meg bolognai.
Nincs változás. Ez az étlap viszont furcsa mód ismerősnek tűnik, séf.
Mondjuk, a parázson sült polip.
Az én receptem.
A saját recepted?
Az enyém.
Ja, adtál hozzá salsaszószt.
Gratulálok, Salieri.
Ne dőljön be. Mintha először látná az étlapot.
Pedig idefelé megnézte.
- Nükhet. - Ne is tagadd.
Nükhet, ha egy jó filmre ül be az ember,
ott is megnézi, kik a színészek, ki a rendező.
A szerzői konyha is ilyen. Átnézem a menüt, de nem kritizálni.
Nyugodtan pedig.
El tudlak képzelni titeket a konyhán.
Én is, de jobb külön konyhán.
Sose lehet tudni.
- Elnézést. Majd még kijövök. - Alig várom, hogy megízlelhessem.
- Örülök. - Gyere majd, van miről dumálni.
Elnézést. Az ott Renzo séf annál az asztalnál?
- Igen, ő az. - Látod? Megmondtam.
Akkor kérjünk közös fotót.
Jó, miért is ne? Kérjünk.
Persze, kérjék csak meg.
- Ugye? - Egészségükre, jó estét!
- Köszönjük. - Kösz.
Kész, mehet.
Láttad, kit hozott magával?
Az Nükhet Eren?
Itt a sügér, séf. Kicsoda?
Nükhet Eren, kábé Vedat Milor kritikus gonosz ikertestvére.
De most ugye csak enni jöttek?
Vagy hivatalos minőségben?
- Civilben, ugye? - Vacsorázni, vendégként.
Bekaphatják.
Cihan, gyere csak. Figyelj.
Minden tökéletes legyen, ami a négyes asztalra megy.
Minden tányért látni akarok. Minden szószt meg akarok kóstolni.
- Mindet, értve? Nyomás. - Rendben, séf.
- Ez a mi műsorunk, nem az övé. - Agyamra megy.
- Gyerünk, konyha, tegyük oda! - Gyerünk! Mi a következő?
Csak úgy beállít, baszki.
Mondom, visszajelzést kérek.
- Két borda, két polip, Çekdar, a tiéd. - Rajta vagyok, séf.
Így beállítani…
Hogy képzeli ez, hogy csak így beállít?
Hát jó, sebaj.
Nem igaz, séf?
Nem igaz?
Isten hozta!
- Cihan, mindjárt segítened kell. - Jövök, séf.
Bármit csinálsz, hagyd abba, és gyújts alá nekem.
Begyújtva, átjöhetsz.
Vidd a spárgát.
Majd gyere, ha szólok.
Melis séf, megkóstolnád a szószt?
Mutasd.
Ügyes vagy. Nagyon jó.
- A polip lent a tűzről. A lazac vár, séf. - Gyorsan, gyorsan.
- Berno, figyelj a köretre! - Jó.
- Fedőt rá. - A bordáknak mennyi kell még?
Még 30 másodperc a bordának.
- Hozd a szószt. - Berno, a köretnek mennyi kell?
- 20 másodperc. - Hozd a szószt.
- Majd én. - Igen, séf.
- Siessetek. - Kurva élet!
- Óvatosan, séf. Vigyázz! - Semmi.
- Séf! - Ezt én átveszem.
Te hozzál még szószt. Még szószt!
- Berno, ide. - Mögötted.
- Ide gyere, Berno. - Jól vagy?
- Hozzak jeget? - Ez semmiség.
Szórjál rá sót, nehogy elcsússzunk. Sót.
Sina. Sina séf.
- Sina! - Előbb a sót, ne csússzon.
- Sina séf, idejönnél? - Jövök már.
- A lazac lassú tűzön, ne felejtsük. - Mögötted. Vigyázz, mögötted jövök.
Büdös picsába.
Picsába így, picsába úgy!
Csurig tele a ház, Renzo is itt van.
- Ne káromkodjál már! - Megégett a kezem. Nem direkt volt.
- Nem mondtam, hogy direkt. - Figyu, Cengiz.
Ne csinálj már úgy, mintha csak neked lenne fontos a ma este.
Van elég bajom, több, mint neked.
De ez egy nyitott konyha, a hangod…
- Velem van bajod? - A vendégek is hallják.
- Miattad nem tudok dolgozni. - Nem kérek sokat, de…
- Séf. - Mi van? Mi a faszt akarsz?
- Kiviszem a szemetet. - Jól van, vigyed. Menjél.
Nem kérek sokat, tesó, csak ne káromkodjál!
Olyan nagy kérés ez?
Ha te káromkodsz, Çekdar vérszemet kap.
- Elég! - Bocsánat.
- Jó? Nem káromkodok többet. - Köszönöm.
Halló?
Jó, lejövök.
- Ezt itt hagyom, majd visszajövök érte. - Oké, séf.
A lift lefelé indul.
Alagsor, harmadik szint.
PARKOLNI TILOS
Hogy vagy?
Jól vagyok. Jól.
A gyerekekért mentem, mikor szóltak. Most értem ide.
- Miért nem veszed fel soha? - Beszéltem anyával. Megvannak.
Azt is tudja, hogy mész. Átutaltam a pénzt is. Minden rendben.
Jól van, akkor jó. Akkor indulunk?
Beugorhatunk hozzád. Hajnali kettő körül érünk Izmirbe.
Én holnap megyek.
Nem nagy ügy. Oké? Előremész, én megyek utánad.
Jó lesz így. Úgysincs jelentősége. Oké?
Pokoli hajtás van odafönt. Szükségük van rám a srácoknak.
A családodnak is szüksége van rád.
Anya egyedül van otthon.
- Tudod, hogy apa… - Hé, figyelj!
Nyugodj le. Légyszi, ne csináld ezt. Könyörgöm.
Ne nyomasszál már.
Az ég szerelmére.
Meg fogod bánni. Egy életen át furdal a lelkiismeret.
Ezt akarod?
Csak egy este. Egyetlen egy. Tényleg ilyen fontos?
Jól vagy amúgy?
Mert nem úgy nézel ki.
Minek csinálod ezt?
Miért kell érzelmi zsarolni? Bűntudatot akarsz kelteni bennem.
Pedig nincs ebben semmi rossz. Tényleg semmi.
Ha anyával lenne bármi, rögtön mennél.
Idehallgass.
Nincs itt semmiféle probléma. Oké?
Egyáltalán semmi. Holnap ott leszek.
Beszéltem velük, tudják. Jól van?
Itt kell maradnom, ez nem kifogás. Komolyan.
Ne csináld ezt velem.
Ígérem, hogy lemegyek. Eskü.
Kicsit fáradt vagyok.
Nem lesz semmi baj.
Sina.
Azért tudod, hogy kihagyjuk apa szülinapját?
Holnap találkozunk, oké?
A lift felfelé indul.
Alagsor, második szint.
Halil, vidd ki a felszolgáló tálcákat.
Most feldíszítjük a többi tortát.
Jól vagy?
Hogy van a kezed?
Semmi baj, már jól van.
Mögötted.
Berno, kész a spárga.
Mindjárt viszem.
Séf.
Séf!
Kidobtam a szemetet.
Jó, mindjárt megyek.
Çekdar, kész a cukkini?
Mögötted.
- Kérek bébicukkinit. - Hátramegyek.
Mögötted.
- Köszönöm. - Remélem, ízlett. Még valamit?
- Legyen szíves! - Máris.
Mi van, basszus? Nem jött össze?
Jó estét! Miben segíthetek?
Ő még összejöhet.
- Helló. - Üdvözlöm.
- Miben segíthetek? - Jó estét.
Őszinte leszek. Nem annyira jön be nekünk, ami az étlapon van.
Mondjuk, esetleg mert minden húsuk tocsog a szószban?
Nem tudom, mi lehet az oka. De nincs különösebben az ínyünkre.
Értem. Kérnek előbb italokat? Az ételekért majd visszajövök.
- Nem iszunk alkoholt. - Vagy úgy? Jól van.
Na jó, urak. Rendeljen, aki már tudja, mit.
- Rajta. - Hadd lássam csak.
- Én egy rizottót kérek. - Rizottó, máris. Felírtam.
- Önnek? - Mit is rendeljek?
Bármit kérek, az úgyis csak pocsékba megy.
Miért?
Hallod, ettől már most elment az étvágyam.
Van bifsztekük?
Bocsi, főnök.
- Elnézést, hölgyem. - Igen?
Fönt van Instagramon?
Elnézést.
- Ajánlhatok valamit? - Nézze el a barátomnak…
Esetleg kobe steaket?
Wagyu marhából, Japánból importáljuk.
Felettébb ízletes hús.
Biztosan ízleni fog.
Nem, maradjunk csak helyben.
Hagyjuk a japán cuccokat.
Nincs bélszín vagy bifsztek? Semmi cécó. Csak szósz ne legyen rajta.
Sajnálom, csak a menüről tudnak választani.
Figyeljen, hölgyem.
Az étlapot az étterem állította össze.
Nem igaz? Itt az összes. Azóta nézem, hogy ideértünk.
Csomó húst felsorolnak.
Értem, csakhogy nem az önök által kért fogásokban kínáljuk őket.
Máshogy vannak bepácolva.
Na, és mitől olyan nehéz abban a fogásban kisütni, amit kérünk?
Sajnálom, csak az étlapról választhatnak. Nem lehet más recept.
Idehívnád a menedzsert, mucikám?
- Így nem jutunk semmire. - Hogyne.
Nézd már, Ömer, milyen bula. Bombázó, baszki.
Ja, nagyon baba, haver.
Mi legyen? Hívjuk el?
Eljöhetne velünk műszak után.
- Meg vagy veszve, tesó? - Kedves ajánlat.
Hagyd, be van állva, mint a gerely.
- Jó estét, uraim! Segíthetek? - Jó estét.
Tessék, köszönöm.
Én tengeri sügért kérek.
Sportolóként sok fehérjére van szükségem. Mit ajánlotok?
Nézzük csak.
- Mondjuk, marhaszegyet. - Halat vagy marhát?
- Eldöntötte már, uram? - Szerintem oldalast.
Talán kérdezd meg, ha még nem tudod.
Jól van, na, nézem. Nem tudom.
Uram, ha elmondaná, milyen ételt szeretne, tán segíthetek.
Ma különösen ajánlom a tenger gyümölcseit.
A lazac és a tengeri sügér is remek választás.
Igazán elképesztő ajánló, mondhatom.
Halhoz vörösbort, micsoda tökéletes párosítás.
- Bravó, gratulálok. - Igaza van, uram.
Te mit választottál, fiam? Mi legyen?
Tudom, mit kérek. Csak rád várok.
Tényleg?
- Marhaszegyet kérek gombával. - Igen, uram.
Tudnia kell, hogy kicsit csípős.
Persze kérhetem csili nélkül.
- Akkor csili nélkül. - Az én fiam kibír egy kis csípőset. Kész.
- Igen, uram. - Nekem pedig báránybordát.
- Na, tessék. - Mindenképp.
- Hogyan kéri? - Félig angolosan, nagyon fontos.
- Medium rare, rendben. - Félig angolosan.
Igenis, uram.
Tehát félig angolos bárányborda meggymártásban.
Áfonyaszószos kacsa a hölgynek.
A fiatalúrnak pedig tépett marhaszegy kucsmagombával.
De valamit elfelejtett. Az ifjú hölgy rendelését.
Bocsásson meg, hölgyem.
Mit parancsol?
A grillezett tengeri sügért kérem belugalencsével és porcsinnal.
- Remek választás. - Mi? Hova lett a vegetáriánus?
Peszkateriánus vagyok.
- Peszkateriánus? - Elvihetem a menüt?
„Mégse vega, peszkateriánus.”
- Váltogatod… - Szóljanak, ha segíthetek.
Jó, értjük, szólunk. Az istenért.
- Jó étvágyat! - Nem megy a vega…
- …úgyhogy jössz ezzel. - Fokozatosan.
Kóstold meg, mit szólsz?
Kérsz te is?
Kérek, gyöngyöm. Légyszi.
- Elképesztő. - Ugye, hogy jó?
Kazımnak is egyet.
Hát te meg mit durcizol?
- A hetes asztalnál csuklóztatják. - Majd felveszem én a rendelésüket.
Ne, nem lehet.
Cengiz látott. Baj lenne belőle.
- Nem kell. - Nem avatkozom bele.
Kezdem megszokni az ilyeneket.
Mindig akad egy-egy. Beleköpjek az italukba?
Az szuper lenne, de boroznak.
Gyerekek, jó ideje érik valami. Unatkozom, menjünk már el táncolni zárás után.
- A twerkelés jót tesz. - Gyere, na.
Mulassunk kicsit.
Bólints már rá.
Kirúgnak az albiból, zűr van a suliban és a vízumommal, nincs pénzem.
Miről beszélsz, az istenit?
- Állom a ceched, mintha nem tudnád. - Nem így értem, hülye.
Bazi nehéz munkát találni. És ha egy vendég belém köt?
Olyan nem lesz.
Kész egy fogás.
- Vidd ki. - Finom.
- Főzök még. - Menj, mosolyogj!
- Ezt majd megiszom. - Jó. Futás.
- Vigyázz rá, szívem. - Jó, csá.
Ezeket viszem is, séf. Bocsi.
Na, gyerekek.
Le kell vágni három szelet húst. Oké?
- Mi van? - Ezt rendelték.
Baromság.
Fontos vendégeink vannak. Nem jön be nekik a menü…
- Cengiz, ez baromság. - Ki a VIP-vendég?
Hülyeséget beszélsz, szó se lehet róla.
- Ilyen nincs. - Na nem.
Komolyan beszélek, fontos vendégek érkeztek.
- A bácsikájuk nagy ember. - Bácsi?
Három szelet steak, ne legyen bajunk.
- Ki az? Ne blöffölj. - Ne kiabálj.
Figyelj, ez itt szerzői konyha.
- Ezzel tökön szúrod magadat. - Nem.
Ha nem adjátok, mind tökön leszünk szúrva.
- Kamu. - Hagyjál, Çekdar.
- Csak három szelet kell. - Kérdezd meg Sinát.
- Három, nem több. - Menj.
Mi a helyzet?
- Kéne három szelet hús. - Miről beszélsz?
- Három. - Egy vendég valami nagykutya rokona.
Külön kell nekik három szelet hús.
- Egyék a gazellát, amit lőttem. - Szó sincs róla.
Mindig a sok a dolgoddal jössz, hol voltál, Sina?
- Három szelet, és kész. - Miről beszélsz?
Ennyi. Ne égessetek le.
- Három szelet. Ennyi. - Figyelj!
Csak három szelet…
Fogjatok le, különben kinyírom. Idáig vagyok vele.
Ezt a faszságot. Elegem van.
Mit képzel?
- Çekdar. - Mi az?
Ha kész, vágj le három szeletet. Mellé krumplit, zabálják azt.
Én aztán nem.
- Berno, hívd Çiğdemet. - Ne.
Kezdd a krumplit.
- Majd én. - Ezt ne.
Hozd ide, és kezdd szeletelni. Menj már!
Miért kell mindent elfogadnod ettől a csávótól?
- Nem fogadom el. - Akkor mit csinálunk itt?
- Hát megtagadod? - Çekdar, el az útból.
Nem ez az első húzásod. Nagyon kihúzod ma a gyufát.
- Úgy vigyázz! - Utat, jövünk!
- Segíts, Berno. - Rendben, séf, máris.
- Zárd az ajtót. - Igen, séf!
- Çekdar. - Mi az, séf?
- Vágj ebből három szeletet. - Pillanat.
- Mire jövök, meglegyen. - Kebabos bódé.
- Elég legyen! - Ezt ne.
- Három szelet. - Kebabos!
Szétcseszi az egész helyet.
- Túlfoglalás van. - Ne csesztess.
- Én is rühellem, de vinnem kell a helyet. - Túlfoglalták, rémlik?
Tudom, mik a következmények.
Jövök!
Ebbe meg mi ütött ma?
- Tuti elhallgat valamit. - Na, persze.
Hallod?
Hátramegyek telefonálni egyet.
- Renzo asztala. - Jövök!
Kacsa.
Jó, menj csak. Elkezdem én.
- Kurva anyját. Jövök. - Menj.
Elkezdem én, menjél csak.
- Ugye tudod, miért ezt kéri? - Miért?
Fúrja az oldalát, hogy csinálom.
Az istenért, egyik se az ő receptje.
- Együtt fejlesztettük ki mind. - Vigyázz.
Meg már nem is a főnököd. Nem mindegy, mit képzel?
- Bekaphatja. - Megkóstolnád, séf?
Óvatosan, forró.
Mindjárt átveszem.
Ezeket ki rakta így be a hűtőbe?
- Egy kis fekete borsot. - Mi ez? Mint a vaj.
- Séf, nem tudtam. - Így nem jó.
- Felhígítom kicsit. - Van, amit még kézben tartunk?
Cihan, írd menübe: sajtos melegszendó.
- Ezt mindenki hallja. Mindenki. - Oké?
Ennyi erővel nyuggerek süthetnének spenótos pitét.
- Zokon ne vegye a séf úr. - Barmok.
- Tegyétek a dolgotok. - Figyelem!
A zsákmánygazellát is tálaljuk.
Fésűkagyló, mangó, polenta, tengeri sügér édesköményben pácolva és áfonyás kacsa.
- Hadd halljam: „igen, séf!” - Sügér.
- Mi van ma veletek? - Igen, séf!
- Mangó volt? - Sügér mangópácban.
- Így már oké? - Köszönjük, séf.
- Kész vagy? - Igen, séf!
- Mehet ki! - És a lazac?
- Van készen? - 30 másodperc kell a lazacnak, séf.
Cihan. Mi az a szemétdomb előtted? Takarítsd össze.
Hogy néz ki ez a pult?
- Ezeket vidd hátra! - De séf!
A szemét Serkan focit néz hátul, míg én megszakadok.
Cihan, miről beszélsz?
Egyedül vagy, tudom, de akkor is rakj rendet.
- Melis, kész a lazacod. - De séf…
- Serkan hátul dekkol. - Melis séf!
- Vidd a koszos edényeket. - Igen.
- Jövök már. - Jó.
Melis séf, itt van a lazac meg a polip is.
Eszem megáll.
- Hol van Serkan? - Gyere, ne menj tovább!
Nézd csak, ott van fönt.
Neked elment az eszed? Gyere le!
- De rögtön! - Jól van, na.
Megőrültél? Mi a franc, focit nézel?
De tök nagy meccs. Jó…
Picsába a nagy meccseddel! Mozgás!
- Eridj! - Vidd magaddal.
- Nyomás! - Rúgjátok már ki!
Felőlem a lába se érje a földet…
Nyitott konyhán csurog a redva a pultokról.
- Pucold le! - Mögötted.
Igyekezz, csak a baj van veled álló nap.
- Mi az állás? - 2-1.
Mögötted.
- Húzzál tovább! - Mögötted.
- Mi van, öreg? Megint be vagy tépve? - Jól vagyok. Te?
- Vigyek valamit? - A dobozokat onnan.
Azokat, pontosan.
Na, gyere csak ide, te zsivány. Mit műveltél már megint?
Semmit, szét vagyok csúszva. Mögötted! Teljesen fasza.
- Gyere át. - Húzz a faszba.
Hülye, jön Pelin. Kopó!
Gyerünk, gyerünk.
- Mögötted. - 3-2 lesz a vége, fogadjunk.
- Menj. - Ja, na persze.
Álmodik a nyomor.
Várjál!
- Eridj. - Mögötted!
Nincs kint elég tányér. Siess!
- Hozd vissza elmosva. - Jó.
- Rúgjad már ki. - Kivárok.
- Nyugodj le kicsit. - Teljesen idiótának nézünk ám ki miatta.
Honnan kerítsek másik mosogatót?
- Te hozol? - Rúgd ki.
- Jövök át! - Elegem van belőle.
Biztos, hogy ő mosogató? Mögötted.
Szólj, ha van jelentkeződ, és elintézem. Oké?
Melis séf!
Ezt visszaküldték.
- Mi a baj? - Sületlen.
Mi a baj? Mögötted.
- Állítólag nincs eléggé átsütve. - Hogyhogy?
- Nem félig angolosan kérte? - De, medium rare-t.
- Akkor? - Pont jó így.
- Mondtam neki. - Mire ő?
- Azt mondta, rózsaszín, és visszaküldte. - Ilyennek kell lennie.
- Tudom, séf, de… - Ma átok ül rajtunk.
- Kezdem azt hinni, hogy őrült. - Visszáru.
Azt mondta, még béget a borda.
Mi van ma itt, szefóskonferencia?
- Melyik asztal? - Hetes.
- Add ide, majd rávezetem. - Állj!
- Hékás! - Eressz el.
- Látod, mi lesz? - Elegem van!
- Agyamra mész. - Magyarázd el neki rendesen.
- Tedd le. - Menj, Kazım.
- Elmagyaráztam. - Félrevezetted.
- Rágják csak. - Nem én, séf.
- Tedd, amit mondok, vagy takarodj. - A testemen át. Inkább felmondok.
- A bárányt ilyen rózsaszínre kell sütni! - Ne velem üvölts, én tudom.
Hagyjál békén, Çekdar, ezer dolgom van.
- Ne csináld ezt. Ne ma. - A borravalóért csinálják, de felőled!
Melis séf, miért küldték vissza ezt a tányért?
Mindegy, intézzük.
Nyilván baj volt vele. Mi történt?
- Már elintéztük. - Lehet, de akkor is érdekel.
Miért küldték vissza? Válaszolnál?
Állítólag nem volt eléggé átsütve.
Szóval elégedetlen a vendég, ez a baj.
Nem az elégedetlen vendég a baj,
hanem, hogy a csapatod képtelen elmondani, hogyan sütnek egy gourmet konyhán.
- Szóval az én csapatom hibája? - Pontosan.
Tessék. Nézd meg. Ilyenre kell sütni a báránybordát. Látod?
Belül rózsaszín és szaftos marad.
- Szóhoz se jutok. - Mi köze ennek a csapatomhoz?
Mehet ki!
Érted, hogy kell ezt elkészíteni?
Viheted.
Hadd mondjak valamit. Gyere ide.
Ha egy vendég nem úgy távozik innen, hogy azt rikoltozza, hogy: „isteni”,
„de finom” vagy „fantasztikus”, akkor hiába kepesztetek,
az pont lószart se ér. Megértetted?
Még valami.
Nem azért fizetlek, hogy beszólj, hanem hogy jót főzz, és ne küldjék vissza.
Idefigyelj. Figyelj rám.
Figyelj, nézz rám.
- Munkára, ne… - Pillanat.
Dolgoztál te konyhán valaha?
Főztél egyszer is egy rendes kaját? Nem.
Nem értesz hozzá, így a csapatod se.
- Van fogalmad… - Mögötted.
…milyen keményen dolgozik mindenki?
Nézz körül, milyen keményen dolgoznak. És miért? Hogy neked pénzt keressenek.
Te meg mit csinálsz? Ócsárolsz minket, ahelyett, hogy megköszönnéd.
Nem tudsz te szart se semmiről.
Semmit se tudsz.
Van egyáltalán terved?
Dehogyis. Az se tűnt fel, hogy túl sok foglalást vettél fel.
Fogalmad nincs, ez mennyire szétcseszi az egészet.
Idejössz három szelet húsért a fejes öcsikéjének.
- Kapják be. - Munkára.
- Hé, hé! - Elég legyen!
- Torkig vagyok vele. - Vigyázz a szádra.
Lófaszt se tudsz. Nem tudsz te semmit.
Aztán még lenézően szövegelsz.
De még csak tanulni se akarsz. Minek is? Az aranyifjú.
Apád körbepárnázott csomó rabszolgával, loholnak utánad…
Lehet, hogy ők beveszik, de ez itt a konyha, itt nem vesszük be.
Mi nem vesszük be.
Itt senki se tisztel. Látni se akarunk.
Mást se csinálsz, csak sipákolsz. Érted? Hisztizel.
És még valami a rend kedvéért.
Amilyen éhbért adsz, nem éri meg a hisztidet hallgatni,
emelt bérért se.
Emelt bér? Már bocsánat, milyen béremelés?
„Milyen béremelés?”
- Hallod? - Folytasd a munkádat.
- Miről beszél? - Melis, munkára.
Sina.
Sina!
Ha még egyszer így beszél velem, rúgd ki.
- Hát jó, rajta! - Igen? Persze.
Húzzál innét, dolgunk van.
- Mi a baj? - Mit tudom én.
Pelin. Takarítót a mosdóba. Ocsmány.
Pillanat.
- Pucoljátok ki a mosdókat. Szégyen. - Hadd vegyem át Renzót.
Jó, szívem, mi ilyen sürgős?
Jó estét! Ízlik a vacsora? Tölthetek még egy kis bort?
- Megoldjuk magunk, szívem. - Hogyne.
- De ezt elviheted. - Rendben, máris.
Jó étvágyat!
Kaphatnék egy kis csészényi za'atart?
Za'atart? Máris.
Isteni ez az előétel, de jobb, ha kicsit megbolondítjuk.
Hozhatok még valamit?
- Máris hozom. - Za'atar!
Ez nem a tévé ám.
Ne játszd a séfet, csak együnk egy jót végre.
Bár le tudnék állni. Bárcsak. De mondom, finom amúgy.
Csak a za'atar hiányzik róla?
Pontosan.
Idehallgass. Sina ilyen volt már mikor együtt dolgoztunk.
Akármilyen tehetséges, folyton noszogatni kell.
Gyerünk, Sina! Gyerünk, Sina!
Sose gondolja át, hogyan fejlődhetne.
Őszintén szólva, nekem nagyon ízlik a főztje.
Nem csak a folyékony nitrogéntől meg a sous vide-től lehet jó a kaja, drágám.
- Megkóstolnád ezt? - Ugyanazt kértük.
Kérlek, Nükhet, kóstold meg.
Jaj, de makacs vagy.
Oké.
Egyszerű.
Ízletes.
Nem túl harsány.
És visszafogott.
Visszafogott.
- Visszafogott. - Tudom, mit jelent a szó.
Csodálkoznék, ha nem tudnád.
Már csak az a kérdés,
hogy egy ilyen flancos étteremnek ilyen visszafogott ételt kell-e kínálnia.
Mit akarsz tőlem?
Hogy lehúzós kritikát írjak a helyről?
Vagy mit?
Nem. De szeretném, ha őszintén beszélnél arról, amit ettél.
Figyelj, édesem. Én őszinte voltam.
Ezért mondtam, hogy ízlett. Jólesett.
Egyébként
az ételkritika olyan ám, mint a szex.
- Mamma mia! - Bizony.
Azzal főzöl, ami van, és ha egy mód van rá, élvezed.
Nem azon kell rugózni, mi hiányzik.
Na, együnk.
Még valami. Te már rég otthagytad a konyhát.
Mindenki tegye a dolgát.
- Tessék, a za'atar. - Oké.
- Kóstold meg! Ne. Si, si! - Nem, nem!
- Próbáld csak ki. Pazar. - Én nem kérek.
- Ízleni fog. - Jó étvágyat!
- Várj, elmegy. - Gyertek ide.
Már megy. Mindjárt elmegy.
- Ne csináld ezt. - Ne szólj bele, jó?
- De rajtakap. - Máshogy nem lehet kibírni.
- Mit csináljak? - Nem is az, de mesélj Renzóról.
Olyan tipikus olasz.
És?
Vicces, jóképű, szexi.
- Szexi is? Remek. - Szexi.
- Na, tessék. Én nem vagyok szexi? - Csak Kazım szexi, bocsi, szivi.
Jó, akkor majd Renzo hazavisz.
- Na, bumm. Majd hazaviszem én. - Miben?
- A metró reggelig jár. - Másra nem futja.
- Ne duzzogj. - Nem duzzogok.
Egész nap kötözködtél. Kaja a kiadón.
- Dolgom van. - A borda.
A borda lesz a vesztem.
Széles mosolyt!
Na, uccu!
- Gyere csak, fogd meg ezt. Várj. - Itt vagyok, séf.
- Séf! - Tartsd ide!
- De séf! - Ne aggódj, nem fog fájni.
- Van mellé egy egész hagyma is. - Séf!
- Erre fenheti a fogát. - Mit csinálsz?
- Grillezett, égetett, ínyére való. - Mi az frászt művelsz?
- Vigyed, tessék. Mehetsz is. - Séf, ez elégett…
Gyere vissza.
- Igen, séf? - Ez itt nem is borda.
Tudom, séf. Köszönöm.
Menjél, menj már.
Igyekezz.
- Mit választottál? - Nem tudom. És akkor?
Így is jó.
Elnézést, uram, a báránybordája.
Ez meg mi? Mi ez?
Uram, a borda, amit korábban visszaküldött.
Nem a bordát mondom! Nem a bordát.
- Ez micsoda? - Selim?
Az ételbe lóg az ujja. Mi ez, valami útszéli csehó?
- Az istenit! - Megeszem én.
- Már miért ennéd? - Visszavigyem, uram?
Nem, ne vigye vissza. Csak belenyúlt ujjal a vacsorámba.
Ennyit mondtam, az ég szerelmére.
Mi van ezzel a hellyel? Hanyadik eset?
- Ez valami olcsó, turistás kifőzde? - Nyugi, drágám.
Mit tapogatja a kajámat? És mi lett a hússal?
Odaégett. Nem ezt rendeltem.
Hogyan kértem, az istenit? Mondja meg, hogyan kértem?
- Félig angolosan, uram. - És ez félig?
Mi ez? Ez nem félig angolos…
Uram, először félig angolosan hoztuk ki, de ön visszaküldte.
A séf utasítására tájékoztatom, a bordának belül rózsaszínnek kell lennie.
- Erre utasította, igen? Nahát. - Jó étvágyat, uram!
- Kérlek! - Azonnal hívja ide a felettesét!
Utasította, hogy mondja meg, hogy rózsaszínnek kell lennie.
- Azonnal küldje ide. - Máris, uram.
- Apa. - Igen, kicsim?
- Muszáj ezt? - De hát nem láttad, mi történt?
- Talán kezdő. - Miért üvöltöttél?
Ne marháskodj, fiam. Még hogy kezdő! Első osztályú hely nem vesz fel kezdőket.
Így volt az ujja, nem ért az ételhez.
- Igen? - Túldramatizálod.
- Elegem lett. Jól van már. - Azóta kiabálsz, amióta csak ideértünk.
Most jön ide a menedzser.
- Légy illedelmes. Selim! - Istenkém, könyörgöm, adj türelmet!
Jó estét, Selim úr! Kéretett. Miben segíthetek?
Nézze, a felszolgálójuk miatt egy perc nyugtunk sincs, amióta csak ideértünk.
Elegem van a pimasz megjegyzéseiből.
Úgy hozta a fogást, hogy belemártotta az ujját. Elfogadhatatlan!
- Igen. - Holmi útszéli csehó ez?
- Teljesen igaza van. - Ki tudja, hol matat az ujjával?
Őszintén sajnálom. Személyesen járok utána.
Felajánlhatok esetleg kárpótlásul egy desszertet?
Komolyan desszerttel jön itt, ennyi panasz után?
Még főételt se kaptam, milyen desszert?
Jó. Hozok étlapot, válasszon.
Mindjárt hozom.
- Magam veszem fel a rendelést. - Nem ez a baj!
Agyamra megy.
İpek, máskor ne hívj. Ezért nem jövök.
Soha. Soha többet nem hívlak el.
Az egész a te hibád. Nem volt ilyen, amíg hozzá nem mentél.
Az én hibám? Ne húzzál fel.
Ne húzzalak fel? Szerinted nem láttam?
- Mi köze hozzá? - Elképesztő vagy.
İpek, ne vitatkozz.
Annyira megalázó.
Többet az asztaluk közelébe se menj, jó?
Kerüld el messzire.
Vegye át Pelin.
- Te ne menj oda. - Rendben, uram.
Kazım.
Gyere vissza.
Szépen dolgoztál ma.
Köszönöm.
Csak így tovább.
- Köszönöm, uram. - Na, vidd, ami kész.
11-es asztal, mehet ki!
Berno, mit csináltál? A kezed?
- Nem a kezem, a körmöm. - Na, tessék. Ezzel töröld meg.
- A körmöd? - Séf, mi van, ha a tányérra esett?
Semmi baj, csak nyugi. Szólok a séfnek, jó?
Légyszi, ne. Séf…
Mindjárt megeszik. Megőrültél? Berno…
Már el is kezdték, séf.
Cihan!
Kezdd előkészíteni a 13-as főételeit. Van egy gluténérzékenyünk.
- Nagyon vigyázz! - Igen, séf!
Gyere, Berno. Menj már, a kezed…
Mögötted.
- Mögötted. - Mennyi kell még a kacsának, Çekdar?
Már serceg a kacsa, séf. Kész, ha kell.
ELSŐSEGÉLYDOBOZ
- Kirakom. - Tessék.
Megvan.
- Cihan, gyerünk már. - Jól van.
A kacsák. Jó forró, séf.
Mögötted. Forró!
Gyerünk, gyerünk.
Berno, mit piszmogsz?
- Mit csinálsz? Igyekezz. - Séf…
Kész a szósz, séf?
- Még nem. - Csinálom, hagyd.
- Oké. - Cihan, van szabad égő a tűzhelyen?
- Igen, van. - Melyik, a nagy égő?
- A negyedik. - Készítsd nekem.
- Begyújtva, melegszik. - Berno, siess már!
- Pillanat, séf. - Mögötted, vigyázz, forró!
Mögötted.
Jól van.
- Így. - Mögötted. Fehérje.
Mögötted. Gyorsan.
- Keverd a szószt. - Jó.
Ezt én viszem ki.
Ez az!
Mehet, kész is.
Hogy nézek ki?
Remekül nézel ki. Menj csak, ahogy vagy.
- Berno, a 11-estől kéretnek. - Mögötted.
- Mi? - Beszélni akarnak veled.
- Mögötted, Berno, engedj már. - Tizenegyes.
Nem mondom!
Hová lett a barátod?
Kiment telefonálni.
Nagyon jó.
Bravó, nagyon finom.
A szósz viszont…
Kapkodtunk vele.
- Kapkodtatok? - Igen.
A műsoromban is ezt mondják a srácok, elkapkodták.
Nem rossz pedig. Kis híja.
Szólhattál volna, hogy hozod a barátod.
- Miért? - Rákészültem volna.
Nem vagyunk idegenek.
Mit akarsz voltaképpen?
- Kritikussal állítasz be. Mire játszol? - Támogatni akarlak.
Élve boncolod előtte a kajámat, Renzo.
Ne hisztériázz. Ilyen, ha az embernek étterme van.
A nejed tudja, kivel jöttél?
Sina!
Mi ez az egész?
Mondd meg.
Ezt én is kérdezhetném.
Két hónapja nem veszed fel, ha hívlak. Üzenetre se válaszolsz.
Elmondjam, mi történt?
Lenyúltad 200 000 dolcsimat, és eltűntél.
Jó estét! Elnézést, Renzo úr.
Elnézést a zavarásért, de mindig nézem a műsorát.
- Fotót, ugye? Hogyne. - Igen, ha lehet.
Megtenné?
Legyen szíves.
- Nagyszerű lesz. - Én ide.
- Jöjjön csak. - Így.
- Köszönjük. - A kézmozdulatot!
Pontosan.
Tökéletes.
Nagyon szépen köszönjük!
- Szívesen. - Szép estét!
Kaphatnék egy fehérbort?
Figyelj, haver, ő a séf. Több tiszteletet.
- Megnézné ott? - Bocsánat.
- Kérjen meg egy pincért. - Ők felveszik a rendelést.
Sina.
Két-három hónap van hátra. Tévéműsorral együtt.
- Megadom, ha befut a hely. - Nincs részlet.
- Egy összegben kell. - Annyim nincs.
- Támogattalak, ez a hála? - Nem adhatom, ha nincs. Eskü.
Nincs. Mindet befektettem.
És? Hogyhogy nem keresel?
Egy vagyont kéne hozzon a hely, de elbénázod.
Ami oké amúgy. Csak akkor legyen dörzsölt társad.
Megvannak a társaim.
Ja, csak a társaid kretének.
Mintha neked olyan fain társaid lennének.
Nincs olyan séfem, mint te.
Renzo, nem tudom, oké? Nem segíthetek.
Írjál valami szakácskönyvet, vagy ilyesmit. Reklámozzál valami levest.
Mint a régi szép idők. Tiéd a konyha, én meg építem a hely imázsát.
- Mindennap telt ház. - Nem lehet.
Hogyhogy?
Mire adtam neked a pénzt?
Hogy saját társat szerezz.
Oké, tiéd 70%, enyém 30%.
Csomó tévéinterjú, közösségi média…
Képzeld, mennyi interjú, nem csak Nükhet, mindenki.
Renzo, tényleg nincs erre időm.
- Nem áll módomban fontolóra venni… - Sina.
Előbb Melisszel kell beszélnem. El vagyok havazva.
- Nem megy csak úgy. - Bocsánat, remélem, nem késtem sokat.
- Nem. - Tessék. Nehogy kihűljön.
- Jól van! - Láss neki!
- Lenyűgöző! - Úgy is néz ki. Bizony.
Tökéletes lett.
Jó étvágyat!
Honnan van a kacsa?
- Egy bursai magánfarmról. - Az a legfinomabb.
Hihetetlen.
Minden elismerésem.
Egy valamire nagyon kíváncsi vagyok.
Hogy őrzi meg a józan eszét állandó stresszben dolgozva?
Majd én elmagyarázom.
Éttermet vinni sose könnyű,
de ha megvan hozzá az önbizalmad
és egy jó csapat,
akkor a csapat középszerű séffel is elboldogul.
Na, igen. Mondjuk, fordítva is lehet.
Ön készítette a szószt?
Nem, már kérdeztem, a helyettes volt.
Elismerésem. Káprázatos.
Egészségére.
Mondtam, hogy ma csak a magam örömére jöttem.
Igazából gyakrabban is rám férne az ilyesmi.
- Renzo? - Lehet róla szó.
Mert végtére is egy idő után úgyis csak az érzésre emlékszünk, nem az étel ízére.
Például a délutáni babos tészta paradicsomszószban.
Vagy mondjuk, a félig odaégett fasírtos szendvics iskola után.
Nem hittem, hogy romantikus vagy.
Bocsánat, de ezt muszáj felvennem.
- Vedd csak fel. - Csak nyugodtan.
Drágám?
Most beszéltünk az előbb, nem?
Jó, édesem, aludj csak. Én majd később megyek.
Neked is jó éjszakát!
A gyermeke?
Az anyám.
Demencia.
Nem is tudtam.
Az utóbbi időben rosszabbodott.
Remélem, jobban lesz.
Köszönöm, de sajnos nem lesz jobban.
Úgyhogy mostanában igyekszem több időt tölteni vele.
Így legalább nincsen állandó bűntudatom.
Megértem.
Elnézést, de nem látom be, miért lenne ön bűnös.
Végül is a kór az oka. Nem hiszem, hogy ön bármit is tehetne.
Mondjak valamit, Sina séf?
Egy idő után rájön az ember, hogy csakis magára gondol.
- Muszáj is. Muszáj! - Nem, drágám.
Nem muszáj, döntés kérdése. Ezt választjuk.
Aztán, ha megéri az ember a negyvenes évei végét,
eljön a nap, mikor ráébred, milyen mulandó minden.
Rájön, mennyire hiányzik másnak,
hányszor akartak szólni, csak nem mertek, nehogy megzavarják…
Arra nem lehet előre felkészülni.
Kisültek az idegsejtjeim.
Milliószámra vesztek oda.
Igazad van.
Hát akkor igyunk egyet a kiégett idegsejtekre és a családjainkra!
Megbocsátanak?
Telefonálnom kell, mindjárt visszajövök. Sürgős.
Csirió!
- Melyik asztalnál? - Annál.
Nem tudták?
Fel se ütöttem volna, ha szólsz, hogy bor van benne.
Fehérbor van benne.
Anyuci. Bevitték már apát a műtőbe?
Nemsoká, fiam.
Válthatok vele pár szót?
- Várjál… Fuat! Fuat, kedvesem? - Rám figyelne végre?
- Sina hív. - Én rizottót ettem.
Életemben nem ittam alkoholt. Mit beszélsz, hülye?
- Segítenék… - Akkor ne üsse fel szesszel a rizottómat.
Apa, hallom, nemsoká bevisznek. Jól vagy?
Jó a hangulatod?
Az étteremben. Tudom, nem tudtam menni.
Anyu biztos mondta. Tudod, ugye?
Hogy lehetnék, fiam? Nem javulok. Biztos dolgozol.
Igen, apa. Az étteremben.
Akartam menni, de nagyon nagy itt a hajtás.
Alig bírok dolgozni, folyton rajtad jár az eszem.
De kitartasz még, ugye? Nincs baj.
- Sina! Gyere gyorsan! Siess! - Máris jövök.
- Siess! - Le kell tennem.
Biztos baj van a konyhában. Visszahívlak, jó?
- Nem azt mondtad, hogy… - Szia. Pápá.
- Mi történt? - Gyorsan, balhé van.
- Milyen balhé? - Gyorsan!
- Milyen balhé? - Berágtak a srácok.
Mire rágtak be?
- Uraim. Igen… - Nem ez történt?
Alkoholt tettek a rizottóba!
Igazuk van, uraim, ezt mi is benéztük. Hibáztunk…
Megfizettek a hibátokért, ne félj.
Bezáratlak, meglásd.
Az a taknyos picsa is megkapja a magáét!
Elnézést, van valami probléma?
- Le a kezet! - Kérem, nyugodjanak meg.
Bármelyik étteremben megeshet.
- Csak nem? - Ki a tököm vagy?
- Ömer. Nem veszi föl a bácsi. - Visszahív.
Te mit akarsz itt?
- Mit tülekedtek itt? - Figyelj, te amúgy is ki vagy?
- Nem, az most mindegy. - Ne hadonássz!
Nem számít. Fő, hogy Sina séf elnézést kér.
- Így van. - Mindketten megrovást kapnak.
Kérem, engedjenek oda. Én vagyok a konyhafőnök.
Én vagyok a séf, állok rendelkezésükre.
Elmondanák, mi a probléma?
Azt se vágod, mi a baj?
- Nem, most értem ide. - Konyhafőnök?
Beszélj a beosztottjaiddal, hogy mi baj!
- Igazuk van. - Elkerülte a figyelmem. Nem tudtam.
- Most tudtam meg. - Apró félreértés.
- Megoldjuk. - Tudod, mit csinálok veled?
Felszeletellek!
- Hé! - Ízekre szabdallak! Érted?
- Kurva élet! - Nyugodjon meg.
Nyugodjon meg, kérem. Nincs erre szükség.
Mi volt? Mondjanak el mindent, és elintézem.
- Hát jó. - Megígérem.
Két beosztottad tiszteletlenkedett.
Ezt nem tűrjük.
Hívd ide, és rúgd ki őket!
- Így volt, ne rájuk bámulj! - Figyelek.
Hívd ide, és előttünk rúgd ki őket!
- Akkor elhisszük. - Rajta.
- Régóta dolgozom velük. - Méltatlanul kezelték.
- Igaza van a vendégnek! - Jó.
Ezzel nincs semmi gond, szívesen segítek, de…
Nézz rám. Figyelj, haver.
- Egyetlen esélyt adok. - Igen.
- A nevem Ömer Topçu. - Oké.
Majd én móresre tanítalak.
Ha magadtól nem megy, megtanítlak én, de az fájni fog.
- Szükségtelen. - Oké?
- Kuss! - Mákod van ezzel a fickóval.
- Ha ő nincs, kitépem a hajad! - Gyere!
Majd útközben. Szállj be!
- Cengiz úr hívja önöket. - Jól van, nyugodjanak meg. Csigavér.
Várjatok csak! Jövök én még ide, várjatok!
Szívesen látjuk önöket. Látogassanak el hozzánk. Köszönjük.
Kik ezek a csávók? Kik ezek?
Kik? Mi történt?
- Ma már másodszor. - Fogalmam sem volt.
- Másodszor. Oldd meg. - Elmondanád, mi volt?
„Miért történik velem ilyen?”
- „Mi történt?” Nem mindegy? - De…
- Ezek bennfentesek. - Balhéztak.
- Ilyet nem szabad. - Hiába bennfentesek, hátha nincs igazuk.
- Ezt az ellenőrnek mondd. - Milyen ellenőrnek?
- Megkérdem Melist. - Rúgd ki őket.
- A píárosaim elintézik. - Egy kekec kuncsaft.
- Megbeszéltük. - Szükségtelen.
Tudod, mit kell tenned.
- Ez kész, micsoda nap. - Gyere ide.
- Be kell mennem dolgozni. - Nézz rám!
A te nevedet viseli a hely, meg az én kétszázezremet.
Ne akard más oldalamat megismerni.
Kurva élet!
Semmi baj. Tedd a dolgod.
Büdös kurva élet.
- Már azt hittem, megüt. - Hagyd abba.
- Hátra mindenki. - Séf!
Mindenki menjen hátra. Gyerünk.
Çekdar, gyere hátra. Most rögtön.
Nézd, mind bemennek.
Mi az? Berno, mi történt?
Dolgozzatok csak.
Mi történt?
Munkára.
Folytassátok a munkát! Folytassátok csak.
Mi történt, Berno?
- Kihívtak… - Nem téged kérdezlek.
Mondd, mi történt?
Odahívtak az asztalhoz.
Az egyiknek ízlett a rizottó.
Kérdezte, mi van benne, és megmondtam.
- És? - Rizs, vaj, fehérbor.
Erre ordibálni kezdtek.
Mitől ordibáltak? Mi bajuk?
Nem isznak alkoholt.
Felháborodtak, hogy fehérbor van a rizottóban.
Igen, Melis séf?
A fehérboros rizottótól borultak ki?
Nem így volt. A következő történt.
„Aki nem tudja, mi a rizottó, ne járjon gourmet étterembe.” - ezen buktak ki.
- Úgy van. - Hogy mondhatsz ilyet?
- Pillanat, ne üvöltsetek. - Honnan tudhatnám?
Kikötötte az asztal, hogy nem kérnek szeszt?
- Mondták, hogy nem isznak. - Na, látod. Honnét tudtuk volna?
- Ezt föl kell venni a rendszerbe. - Nektek kell beírni!
- Nem tudhatom. - Honnét tudjuk?
A rizottó étlapon van.
- Nem tudták. - Mi a…
Mit akarsz még, ember? Alkohol, glutén, minden!
- Nektek kell kikérdezni őket! - Allergiát, mindent derítsetek ki!
- Én se tudtam. - Tudd meg, írd a rendszerbe!
- Ha nem tudod… - Várjál…
- …szólj nekünk. - Küldjön máshová az apád.
Bánom is én, hová, csak ne gyere vissza, míg bele nem tanulsz. Nem veled van gond.
- Veled van gond, Sina séf! - Ne!
Végig teveled volt itt a gond, Sina séf!
- Ne csináld ezt! - Egy pillanat. Engedj el!
- Jó. - Nem írod össze a listát.
Elfelejtesz rendelni.
- Mindig késel. - Çekdar, ne.
- Pillanat. Neked nincs hozzá szíved. - Könyörgöm.
De nem érdekel. Figyelj.
És tudod, mi fáj legjobban, Sina séf? Hogy átbasztál minket.
- Elég, Çekdar. - Ne káromkodj.
Hozzám ne érjetek!
- Átbasztál minket! - Hadd mondja el.
- Mondom. - Figyelek.
Világhíresek leszünk? Ne mondd! Még hogy mi leszünk az új Noma?
Azt mondta, az új Noma!
Ha te vagy a főnök, hot dogot se árulnánk egy kurva benzinkúton!
Szart se érünk, de te csak cuccozzál tovább.
Újabb drogos séf, gratulálok!
- Ne csináld, séf! - Hagyd abba! Ne!
- Kurva anyádat! - Kinyírlak, te rohadék!
Mégis mit képzelsz? Mi a faszom?
Eressz el. Semmi baj.
Semmi baj. Eressz el. Oké.
Láttátok, mit csinált? Láttátok, ugye?
Már megyek is, kimegyek.
Çekdar, állj le!
Kurva anyádat!
- Na, gyere csak! Gyere! - Mit művelsz?
- Mocskos geci! - Mit csinálsz? Hagyd abba!
Fogjátok már le!
Bassza meg, mit vagy úgy oda? Ide gyere!
Fogd be a pofád!
Gyere ide!
Hogy megjátssza magát! Látod?
Ne haragudj.
- Bocsáss meg. Az én hibám. - Mi folyik itt?
Ez az én saram. Berónak is megmondtam. Ne aggódj.
Elintéztem, oké? Beszéltem vele. Eskü. Én felejtettem el.
- Jó? Csak mondom, minden oké. - Oké.
Çekdarnak végig mással volt baja.
- Az nem én voltam. - Légyszi, hallgass már!
- Kuss már. Csönd. - Jó, befogom.
Mennyire nagymenő a kurva bácsikájuk?
Azt mondták, bezáratnak. Megtehetik? Mit csináljunk?
Nem tudom. Kicsit elfajultak a dolgok.
Nem tudom. Talán nincs ez, ha nekem segítesz, nem Cengizzel veszekszel.
Most nézd meg, mekkora szarban vagyunk.
Mi van?
Tényleg ezzel jössz nekem?
- Melis! - He?
- Igen, ezzel jövök. - Komolyan ezzel jössz?
Ha neked segítettem volna?
Nézz rám!
Ha neked segítettem volna?
Sina séf!
Elintézted?
Mit intéztél el?
Mit intézel el?
Mondja meg. Mit intézzen el?
Elintézted?
Sina, miről beszél?
- Kifelé. Takarodj! - Mi történt?
Hozzám érsz, szétbaszlak!
- Baszd meg, Sina! A kurva anyádat! - Sina! Sina!
Uralkodj magadon. Elég volt!
- Megőrültél? - Ne ordíts, mint egy elmebeteg!
Partnerséget ajánl. Be akar szállni.
Elég már! Mi az isten? Meghibbantál?
- Megvesztetek? - Azt akarja, hogy rúgjalak ki.
- Miről beszélsz? - Be akar szállni.
Szabadulni akar tőled, ki akar rúgatni. Semmit se tudsz. Tessék!
Most mondom. Neked fogalmad se volt róla.
Na jó, figyelj. Nincs semmi para, oké?
Minden rendben lesz. Nem lesz több gond. Kicsit…
Kezdettől gáz. De átvészeljük. Már nem lesz gond.
- Minden oké. - Sina.
Sina, én felmondok.
Felmondok.
- Elmegyek. - Hova, basszus?
Ne.
Hova mész?
- Nem megy. Nem bírom tovább. - Hé! Kérlek, ne!
Nézz rám! Nincsen semmi baj.
Mától mindent te irányítasz, jó?
- Nem. Óriási a baj. - Te írod a listát.
- Te felelsz a beszerzésekért. - Nem bírom tovább a te…
- Segítséget kérek. - Nem!
Egy pillanat. Még mindig nem érted. Hát nem érted!
Sajnálom.
Adódik valami gond, minden összeomlik,
te szétütöd magad, hogy elhidd, minden más lett,
de kurvára semmi se lett más. Minden ugyanolyan.
Odaát beszéltünk erről. Ugyanezt mondtad.
Igen, már beszéltünk.
Hát csak ki kell mondanom? Meddig bírjam még így?
- Hogy bírhatnám ki? - Tudod, hogy…
- Hát rám sose gondolsz? - Hogy küzdöttem egész nap…
- Hogyne gondolnék?! Mást se csinálok! - Nem. Dehogy gondolsz!
Bocsáss meg. Nélküled sehol se lennék.
- Figyu. - A hülye fejem!
Ez nem a bocsánatkéréseden múlik. Ez most más.
Az az igazság, hogy sose fogod összeszedni magad, amíg én itt dolgozom.
Mindkettőnknek jobb lesz így. Oké?
Kérlek. Kérlek szépen, engedj el!
- Nélküled nem bírom. - Jaj, baszki…
- Így lesz a legjobb, ígérem. Oké? - Igen.
- Imádlak ám rohadtul. - Én is téged. Nincs baj.
Nem lesz több baj. Megoldjuk, oké?
Majd beszéljünk. Jól megdumáljuk.
- Segíts a srácoknak. - Gyerünk, még tart a műszak.
Menj csak.
- Te nem jössz? - Én még kiszellőztetem a fejem.
Te menj csak. Menj.
Igen.
- Mindenki befelé. - Máris, séf.
A lift lefelé indul.
Alagsor, kilencedik szint.
A VILÁG LEGKIVÁLÓBB ÉTTERMEI 2024
Anyuci?
Jól vagy, fiam?
- Bevitték már apát a műtőbe? - Épp most…
Minden rendben van? Üzent nekem valamit?
Azt ígérted, visszahívod, mielőtt beviszik.
Tudom, tudom. Nem lehetett, úsztunk egész éjjel. Mondott még valamit?
Apád…
Ugye tudod, hogy éveken át minden éjjel felkelt, hogy betakarjon?
Nálam is jobban szeretett.
Tudom.
Fiam… Fiacskám, jól vagy?
Anyu!
Ma mindent tönkretettem.
Elcsesztem mindent.
Fiam…
Oda akartam menni. Akartam, de nem sikerült.
Őrült nagy itt a hajtás.
Annyira szeretlek.
Én is nagyon szeretlek, drágám. Édes kisfiam, ne búslakodj, kérlek!
Jól vagyok, semmi baj.
Zavart a… Nem tudtam elmenni.
Úgyhogy végig rátok gondoltam. Azért.
- Holnap ott leszek, rendben? - Ne, Sina.
Ne fáradj, Sina. Nem kell drágám. Miattunk igazán…
Bocsánatot kérek! Mindenkitől.
Elmondhatatlanul sajnálom.
Jól van. Így.
Jól van.
A lift felfelé indul.
Alagsor, második szint.
Séf?
Ilyet soha többet ne csinálj.
- Szerelmem, leszel a feleségem? - Örök életünkre.
Igen!
A feliratot fordította: Speier Anna