Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
КОШТИ НА ПАРИЖ
НЕ ТОЙ ПАРИЖ
- Привіт, Макс. - Привіт, сестро.
- Доброго ранку, бабусю. - Доброго.
Хтось зранку забирав пошту?
Ні.
- Емілі, ти забирала пошту? - Вона знову дивиться «Знайди кохання».
- Гей! - Ти обираєш гроші чи мене?
Я обираю тебе!
- Ти одержима. - Я зранку забрала пошту.
Це з Франції.
ЛЮБА ДОУН, ВИ ПРИЙНЯТІ
Я вступила!
- Ти вступила? - Доун!
Я вступила!
Доун, мати тобою б пишалася!
- Вона про це мріяла! - Ми їдемо в школу мистецтв у Парижі!
Отакої! Стривай!
Вони пишуть, що гуртожиток не надають, це як?
Тут написано: «Ваш запит на фінансову допомогу відхилено.
Приблизна вартість навчання та життя — 30 000 на рік».
Твоїх накопичень вистачить?
Потім це обговоримо.
Я запізнюся на роботу. Берді, я заберу твої ліки.
Макс, не забудь забрати ноти після хору.
Добре, я поїхала.
Ти майже нічого не з'їла.
Дякую, Берді. Бувайте!
Поклади телефон. Краще поснідай.
Ти страшенно мене налякала.
- Вибач. Я бачила твоє обличчя. Що сталося? - У мене немає грошей.
Що? Ти роками заощаджувала.
Страховка не покрила всі витрати, коли Берді торік впала.
І ти витратила накопичення на Париж? Скільки в тебе зараз?
Вистачить на перший рік навчання.
Після цього я не потягну ні квиток на літак, ні тим більше житло.
Не кажи Берді.
Ясно. Але ви з мамою давно про це мріяли. Мусить бути якийсь вихід.
Я щось придумаю.
Підкинеш до міста? Мені треба у супермаркет.
Сідай.
Дякую.
Замовлення готове!
Дякую.
Ось, Баку.
Доун, даси мені ще один шанс?
Леві, минуло два роки. Забудь.
І я точно знаю, що ти зустрічався з Теммі з Dairy Queen.
- Хто тобі сказав? - Та всі.
То я вартий, щоб про мене говорили.
Я знаю, як ти потрапиш до Парижа.
«Знайди кохання» їде в Париж, і нам потрібна ти.
- Хочеш, щоб я пішла на «Знайди кохання»? - Так.
Каву будеш, моя фантазерко?
Годі тобі! Відбір у суботу в Далласі.
Якщо пройдеш, то отримаєш 20 000 за участь.
Я знаю це лише тому, що торік
фіналістка витратила їх на збільшення сідниць.
Ще кави?
І тобі не треба там бути до кінця шоу.
Коли тебе виженуть, ти вже будеш у Парижі з купою грошей.
Я навіть не дивлюся це шоу. Вони одразу мене розкусять.
Не страшно. Я тебе підготую.
Ти ж знаєш, що школа мистецтв може дати поштовх твоїй кар'єрі.
Я мала допомогти тобі з Берді торік. Тож дозволь, я допоможу поїхати в Париж.
- Я згодна. - Справді?
Але сідниці я не збільшуватиму.
Для шоу обирають заможного красеня-одинака,
і зйомки проходять у розкішному маєтку.
Там він відкидає одну за одною,
поки не знаходить справжнє кохання у драматичному фіналі,
де вона вирішує, що обрати — його або гроші.
- Яка сума? - Чверть мільйона доларів.
Невже хтось обирає його?
Майже всі.
Бо вони потрапляють у вир кохання.
Що таке вир кохання?
Уяви світ, де є лише один чоловік...
- Щось малувато. - І 20 жінок.
Ще гірше.
Усі конкурси придумані, щоб активувати первісний інстинкт пошуку кохання.
Я проаналізувала типову поведінку учасниць.
Щоб тебе одразу вигнали,
- зробиш навпаки. - Ясно.
Вони постійно поправляють волосся і тужливо дивляться на нього,
тож не дивися йому в очі.
Дуже важливо, хто першою його поцілує,
тож це маєш бути не ти.
Так. Тож не чіпати волосся, не дивитися, не тужити, не цілуватися.
Так. І я не знаю, чому, але на таких шоу ніхто не їсть.
Тож не соромся і їж досхочу.
Це божевілля.
Не треба було казати, що я витратила гроші на Париж.
Ти витратила накопичення на Париж?
На що?
Доун частково оплатила лікування твоєї травми.
- Я не хотіла тебе хвилювати. - Доун Френсіс, це не ти мала вирішувати.
Ого, друге ім'я.
Ти як завжди – хочеш контролювати все довкола, окрім себе.
- Ні, це не так. - Так.
Я бачу, як ти роками працюєш у майстерні,
але ніколи не виставляєш свої твори.
- Це неправда. - Так і є.
А тепер ти витрачаєш свої заощадження на те,
що ми з тобою могли б оплатити разом.
Маячня!
Ти боїшся.
Ні, не боюся.
Знаєш, що найстрашніше, з чим тобі доведеться зіткнутися?
Розлючена бабуся?
Можливості.
Боятися — це нормально, люба. А от ховатися — ні.
Бо ти хороший художник. І підозрюю, можеш стати великим.
Проте для цього ти маєш повністю присвятити себе цій справі.
Гаразд.
Кинь мене у вир і зареєструй.
А які дівчата йдуть на такі шоу?
Дуже різні. Там є тип Попелюшки.
Я все життя мріяла знайти свого принца.
Та більше не хочу цілувати жаб. Знаєте, у Франції їх їдять.
Є тип «Козир-баба».
Я — байкерка. Шукаю тут супутника на все життя.
А якщо чесно, я просто хочу з кимось розважитись.
Є такі, що мріють про дитину.
Вибачте, під час овуляції у мене припливи. Вона у мене прямо зараз.
Вони поводяться доволі стереотипно.
А я що за тип?
Ти — дівчина з містечка.
- Ні. - Так.
Дівчина з маленького містечка?
Без варіантів.
ЗНІМАЛЬНИЙ ПАВІЛЬЙОН 1
ФІДЖІ ЗНАЙДИ КОХАННЯ
ЦЮРІХ
НОМ ХОЧЕШ ВІДІРВАТИСЯ?
РИМ ЗНАЙДИ КОХАННЯ
Увага. Зйомка.
Я бачу, ти з маленького містечка?
Так. Населення 4 026 людей.
Овва. І всі — твої родичі?
Тому ти прийшла на шоу? Бо тут більший вибір чоловіків?
Авжеж. І я дивилася «Знайди кохання»
з першого сезону, коли Анніка...
Що за Анніка?
...закохалася у сліпого льотчика.
З В'єтнаму.
А, ти про Даніку. І той льотчик був з Нома.
На Алясці.
Ти нічого не знаєш про шоу.
Я його дивлюся. Бачила кілька епізодів.
Це що, шпаргалки?
Що? Де?
У тебе на руці.
Чорт.
Охорона! Як вона сюди потрапила? Ганьба!
Я жартую з тебе, дівчино. Тобі не потрібно багато знати про шоу.
Розкажи про Доун Блентон.
Я художник. Принаймні, я дуже хочу ним стати.
- То це не твоя основна робота? - Ні, я офіціантка.
Я подаю каву й пироги людям, яких знаю все життя.
Доун, що ти знаєш про Париж?
Тільки те, що там багато світла й мистецтва і...
Це найгарніше місто у світі.
Так і є.
У тебе зараз немає стосунків?
- Ні. - Гаразд.
А якщо бути абсолютно щирою,
я просто не хочу застрягти там, де я виросла.
Так, я розумію.
Доун, це було чудово. Дякую, що прийшла.
Гаразд. Було дуже приємно познайомитися.
- Мені теж було дуже приємно. - Ми зв'яжемося.
- Що це було? - Що?
- Ми тебе чуємо. - І?
- Вона мені сподобалася. - Знаєш, що мені потрібно?
Учасники з численними підписниками в соцмережах,
- щоб підняти наші падаючі рейтинги. - Треба було про них дбати,
перш ніж ти додумався вигнати ведучого цього сезону.
Ти забула, що я твій бос?
Ти забув сказати каналу, що ідея з Парижем — моя?
- Ні, я їм скажу. - Коли?
- Я скажу, добре? Чого ти хочеш? - Щоб ти взяв Доун.
Ні.
Велике охоплення. Підписники у соцмережах.
Дякую, що були зі мною від самого Нешвілла. Я вже в Далласі.
Я на кастингу шоу. А тепер погляньмо на дівчат.
- Вони розкішно виглядають! - Мене взяли.
- Справді? - Ні.
Ну ось. Я тут у черзі на співбесіду. Привітайтеся, дівчата.
Привіт.
Хто це така?
Це Лексі Міллер.
Вона записує свою подорож з Нешвілла на відбір,
і в неї мільйон підписників.
Тисяча кілометрів, десять годин, 15 дієтичних Magenta Mules з адаптогенами,
щоб бути в тонусі та не хвилюватися.
Я хотіла сказати, що я великий фанат твоєї техніки контурування.
Я використала її сьогодні на сестрі.
Невже?
Непогано. Це твої власні брови?
А чиї ж ще?
Бачу, ти — не моя аудиторія.
Можете відійти, бо мені треба закінчити запис,
перш ніж мене викличуть? Дякую.
Лексі, ми готові.
Побажайте мені удачі. Або, як кажуть у Франції, merde.
- Привіт! - Привіт! Чудова сукня.
Дякую.
Є в мене класна дівчина з села!
У неї все гаразд з головою!
Їй не потрібні мої гроші! У малої є свій пенсійний рахунок!
Купа хороших рис
Як не крути, це крута дівчина
У неї ще й розкішні форми А це вже «вишенька»
Вишенька на торті!
Ти мене доконаєш!
Не скигли. Слухай музику.
Восьма куля у центральну лузу.
Ти не влучиш.
Гаразд, ти відстій.
- Ні, це ти. Давай гроші. - Та пофіг.
Піду розплачуся.
Гарне влучання!
- У тебе класні срібні шпори. - Дякую.
Сама зробила.
Справді? Дуже круто.
- За одне пиво. - Дякую.
Ти з Далласу?
Чому ти так вирішила?
Круті чоботи без жодної плями.
- Шикарний капелюх. - Так.
Гадаю, адвокат. Приїхав на вихідні, оглянути мисливські угіддя на осінь.
- Спробуй ще. - Інвестор?
- Нудно. - Айтівець.
А ось це вже грубо.
Гаразд.
Може, я просто місцевий. Як тобі таке?
Не може бути. Ми б ходили в один дитсадок.
Справді? І ти ходила туди у цих срібних шпорах?
Бачиш? Якби ти був місцевим, ти б знав, що шпори дозволені з другого класу.
Ти мене розкусила.
Потанцюємо?
- Гаразд. - Добре.
Покажи їм, як треба.
- Непогано для будівельного магната. - Для більярдного шулера теж непогано.
Ми з'ясували, що я — геній-мільйонер, а ти чим займаєшся?
Керую некомерційною організацією.
Дуже добре. Якою?
Своїм життям.
Гадаю, після цього я маю тебе пригостити.
Я б залюбки, але нам час їхати. Мені рано вставати.
Справді?
Які в тебе плани? Робитимеш шпори?
Мені ще треба відвезти бабусю на заняття з Біблії.
З цим не посперечаєшся.
Класний топ. Сексуальний.
Прибери руки.
- Я не жартую. - У мене просто...
Ні, припини. Годі.
- Вибач. Мені треба йти. - Стривай...
- Чорт. - Усе добре, Ем?
Так.
- А їй круто в цих чоботях. - Так.
Ти б у них добряче проїхалася.
Так. А ще у них сталевий носок і класно виходить удар з ноги.
Яка язиката!
- Ходімо, Ем? - Нічого.
Цих селючок можна знайти де завгодно.
У «Твін Пікс» улов був би краще.
Боже мій.
Чорт.
- Хто тебе виростив? Вибачся. - Гей.
- Тихо, дурню. - Не люблю таких.
Хто дав тобі право таке казати?
- Ти мене не знаєш. - Я знаю таких, як ти. Розпещені, злі.
Вибачся.
Гаразд, вибач.
Мені шкода, що завтра я все одно лишуся поганцем,
а ти так і залишишся невдахою у цій Дупі світу...
Поїхали додому.
Класно.
- А ти де був? - Там купа м'язів. Що ти від мене хочеш?
Той ковбой досі дивиться?
Так. Але лише тому, що у тебе на чоботі туалетний папір.
Мале стерво.
Вітаю. Це Доун Блентон?
Так, це Доун.
Добре.
Дякую.
Ти стояла на табуреті...
Я їду в Париж!
Я спекла тобі печиво в літак.
- Не забудь — у п'ятницю огляд. - Не хвилюйся.
Втілюй свою мрію, люба.
Я люблю тебе.
Я люблю тебе, Берді.
Щасливої дороги.
- Бувай. - Бувай.
Я візьму. Дякую.
Вам тут подобається?
Знаєш, хто буде героєм? Хто переможе?
Переможу я.
Станьте у позу. Широкі посмішки, всі радіють. Ми їдемо в Париж.
Що це? Рейчел.
Перепрошую.
Я все зроблю. Ні.
Зачіску і макіяж, будь ласка. Привіт, Доун. Як справи? У тебе такий вигляд.
Так, зробіть очі більше, а щоки виразніше,
та й загалом все обличчя.
Ви підписали контракт?
Так. Ви знімаєте реаліті-шоу чи відправляєте нас у космос?
Ви все роздрукували.
- Холодно. - Гаразд. Так, чудово. Ідеально.
Доун, а тепер ходімо зі мною.
Народе, приготувалися до зйомки.
ЗНАЙДИ КОХАННЯ СЕЗОН 16
Говорить ваш капітан. Тепер ви можете пересуватися салоном.
Дівчата, віддайте мені телефони.
Вам їх повернуть, коли ви підете з шоу. Дякую.
Ви маєте на увазі «якщо ви підете».
У нас є канапки та шампанське. Бажаєте, мадемуазель?
Так.
Ред, я буду бурбон. Дві порції.
- Що це? - Зволожуючі рукавички.
Ні, дякую. Я зволожую руки.
Я не можу. Я на цьому тижні можу завагітніти.
- Пригощайся. - На мені чотири пари стягувальних трусів.
Мені тут можна лише льодяники і ковток дієтичної газованої води.
Скажи, якщо передумаєш або буде потрібен лікар.
- Я візьму печиво. - Так.
- Я Жасмін. - Я Доун.
Макарон?
Покладіть мені до рота.
Але не весь. Половину.
Ні, чверть.
Гарна тіара.
Дякую. Це моє найбільше досягнення.
Ні фіга собі. А моє — секс із менеджером Тейлор Свіфт.
Боже, сподіваюся, наш холостяк — принц. Він же принц, так?
Він живе в палаці схожому на Лувр.
З Моною Лізою?
Хто така Ліза?
Доун, що скажеш?
Так, мені дуже цікаво, що чекає на мене в Парижі.
І я з нетерпінням чекаю знайомства
з гарячим, ні, дуже гарячим французом.
Любительський рівень.
За гарячого француза.
- Будьмо. - Будьмо.
- За Париж!
Ми почали фінальне зниження. Приготуйтеся до посадки.
Ми ще летимо.
Чому нічого не видно?
Це вікна з затемненням електрохромосомним гелем.
Шоу заблокувало їх у нічному режимі.
Їм треба наша спонтанна реакція на виході з літака.
Облом. Я дуже хотіла побачити місто звідси.
Гарсоне, приберіть свій багет з мого обличчя.
- Вибачте. - Так, панни.
Знаю, політ був довгий, але, будь ласка,
посміхайтеся. Ми нарешті прибуваємо в Париж.
Гаразд.
Добре, ми готові. Приготуйтеся.
Боже мій.
ВІТАЄМО В ПАРИЖІ, ШТАТ ТЕХАС
Ні, чорт забирай.
Що за х...?
Поцілуйте мене в дупу.
Чекайте. У Франції є Техас?
Прошу, пройдіть далі. Ви блокуєте прохід.
Що сталося з твоїм акцентом?
Гаразд, я пристосуюся.
Стань сюди. Доун, розкажи нам, що ти відчуваєш.
Я відчуваю, що звідси до мого рідного міста менше години.
Ми в Парижі, що в Техасі.
І ми дев'ять годин кружляли в повітрі?
Так, ти маєш рацію. Це не дуже екологічно з нашого боку.
Ми рекламували шоу в Парижі, і, власне, ми тут.
А Париж у Франції ніхто не обіцяв.
Поверніть мені речі. Поверніть телефон. Я хочу піти звідси.
Давайте всі заспокоїмося.
Залишайся. Це може бути цікаво.
І ти підписала контракт.
Ви знімаєте, як ми з дівчатами пошилися в дурні.
Я їду додому.
Ти маєш залишитися на шоу, доки тебе не виключить герой.
Інакше не отримаєш гонорар за участь.
- Не скигли, кицю. - Гей.
То ти згодна?
Добре, панни. Зйомка. Ентузіазм.
Париж!
ВІТАЄМО В ПАРИЖІ
ПАРИЗЬКІ ПРОВУЛКИ
УСМІХАЙСЯ DR PEPPER
Слава Парижу!
Що я думаю про ковбоїв?
Одне слово?
Поїхали.
Мене викрали.
РАНЧО СРІБНА ШПОРА
Добридень, панни.
Привіт.
Ласкаво просимо на ранчо Срібна Шпора.
Тут буде ваш дім на час участі в шоу.
Завтра опівдні буде пікнік,
де ви нарешті зустрінетеся з нашим героєм, паном Треєм Макалленом III.
А поки що я покажу вам ваш гуртожиток. За мною.
- Прошу. - Гуртожиток?
Ходімо в гуртожиток!
Боже!
Ви це бачили?
Боже мій.
Заходьте, дівчата. Заходьте.
Певно, вам подобається ваша оселя.
Так!
Ми знаємо, що ви збиралися в Європу,
тому заздалегідь підготували одяг у стилі ранчо,
який чекає на вас у костюмерній.
Що? Тут є костюмерна?
Боже мій.
- Боже! - Як мило.
Доун, а ти не хочеш подивитися?
Можна я піду до себе?
Авжеж. Це туди.
Дівчино, це моє!
- Люблю таке — звабливе й гламурне. - Мені не вистачає рук.
Одягу вистачить на всіх!
- Годі сваритися! - Працює щоразу.
- Боже, це було божевілля. - Хвилинку, це мій капелюх!
Там такий гармидер — усюди літають блискітки та нарощене волосся.
Отже, ми сусідки.
Париж у Техасі. Це був шок.
Але я з Чикаго, тому для мене це наче інша країна.
Я народилася за 100 кілометрів звідси і прожила там все життя.
Тож тобі тут усе знайомо.
Може, ти щось мені підкажеш.
Авжеж.
Дякую.
Давай.
Доброго ранку. Потримати?
Так. Дякую.
Він підчепив камінь.
Дістав. Дякую.
Вибач, я забарився. Вивантажував тюки у стодолу.
- Що? - Ти!
Що ти тут робиш?
Боже, ти береш участь у шоу?
Так, але я не збиралася.
Я думала, що поїду в Париж,
а не в гарем на ранчо якогось земельного магната.
- Кумедно. - А ти тут теж через шоу?
- Чи я... - Це твоє ранчо?
То ти... головний герой?
- Я ж казав, що я не айтівець. - Ти ковбой на вихідні.
- Я б так не сказав. - Ні. Товстунчик тут справді працює.
Товстунчик?
Певно, я в дитинстві був пухким.
- Панно. - Так, друже.
Трей Макаллен. Радий знайомству.
Доун Блентон.
Вижени мене з цього ранчо.
- Ти щойно приїхала. - Доун!
- А якщо я не хочу тебе гнати? - Я сюди не хотіла.
Тобі тут буде краще, ніж у Франції.
- Я боюся коней. - З Дюком впоралася.
- Від гною мене нудить. - Не стій за вітром.
Я обожнюю дівчат.
Звісно. На тебе чекає гарем.
Доун, треба зробити зачіску та макіяж.
Зачіска й макіяж.
- Так, цього не буде. - Ні, звісно.
Ти знаєш, що робити. Приємно познайомитися.
Панно.
Боже, де ця дитина? Я ж не няня.
Вийшло дуже гарно.
Доун, дякую, що прийшла на нашу вечірку. Чому ти не вдягаєшся?
Він або полюбить мене такою, або відправить додому.
Доун, я знаю, що ти дуже розчарована Парижем,
але тебе навряд чи розчарує Трей.
Я прийшла на шоу не за чоловіком.
Що ти сказала?
Я збрехала.
Я не пишаюся цим, але мені був потрібен квиток на літак
і гонорар, щоб поїхати до Парижа на навчання.
І якщо він скоро мене вижене, я ще можу туди встигнути.
Я не хочу нікого кривдити. Просто хочу швидко піти.
Слухай.
По-перше, більше нікому цього не кажи.
А по-друге, це більше, ніж брехня. Це схоже на шахрайство.
І якщо так, можеш розпрощатися зі своїм гонораром.
Канал може подати до суду. Що ти собі думала?
Але шоу про вибір між коханням та грошима.
Купа дівчат тут заради слави й грошей, а не кохання.
Так, але вони вирішили грати в цю гру, Доун.
Не обманювати систему заради квитка на літак. У цьому різниця.
Дідько, Доун. Ти мені подобаєшся. Чорт, я навіть за тебе вболіваю.
Якщо хочеш піти звідси безпечно, зроби це звичайним чином.
Коли тебе виженуть на очах мільйонів людей. Гаразд?
Зрозуміла? Рада, що ми поговорили. Іди одягнися.
Ще раз вітаю вас, панни.
Привіт!
Це ваше перше побачення.
Сьогодні десятеро з вас поїдуть додому.
Тому постарайтеся справити чудове перше враження.
А зараз ви познайомитеся зі своїм холостяком.
Що це за фігня?
- Що це було? - Гаразд.
Боже!
ТРЕЙ МАКАЛЛЕН III КОВБОЙ — ПАРИЖ, ТЕХАС
Вітаю, панни. Ласкаво просимо на ранчо Срібна Шпора.
Я Трей Макаллен. Радий знайомству.
Привіт!
Розумію, що вас учора сильно здивували.
- Сподіваюся, ви не надто розчаровані. - Ні.
Мій прадід заснував ранчо 100 років тому, і сьогодні я його гордий власник.
Може, це не Париж у Франції, але для мене це рай.
Я дуже радий познайомитися із кожною з вас.
Тож... Дякую, Хесусе. Ідіть за мною. Ходімо поїмо.
Гей.
- Як справи? - Добре, а у тебе?
Можна поставити блюдо ближче до Лексі?
Так.
Чудово, Оскаре, але ти заліз у кадр.
Геть з кадру, бовдуре!
Чого дивишся? Це ти його взяв по блату.
- Я Ембер. Алоха. - Дуже приємно.
Махало. Дякую. З якого ти острова?
Я з Клівленда.
Дуже гарна гірлянда.
І не кажи.
Ти мені подобаєшся. Кумедно. Ти була на островах?
Ні, не була. Але, може, ти мене повезеш.
- Що робить Доун? - Їсть крильце.
В реаліті-шоу не їдять.
- Ти схожий на велику склянку молока. - Дякую. Вирощений на фермі.
Гаразд.
- Привіт. - Я Жасмін.
- Жасмін. - Як запах.
- Найтісніше пам'ять пов'язана із запахом. - І я тебе не забуду. Так, Жасмін?
Зараз.
Трохи гостре.
- Вибач. До побачення. - Так, ось так.
- Привіт, я Гезер. - Гезер.
- А ти великий хлопчик. - Так.
Мозолі. Звідки вони? Не кажи. Я хочу це уявити.
- Привіт. - Так.
- Я Ів. - Привіт.
- У тебе очі як у малюка. - Дякую.
До речі про дітей,
я попросила продюсерів зробити макет фото наших дітей.
Гаразд.
- У нього твої губи. - Це дуже лячно. Краще сховай.
- Привіт, принце. - Привіт.
Привіт. Батьки назвали мене Сінді.
- Сінді. - Можеш називати мене Попелюшкою.
І я не маю бути вдома до півночі.
- Гарбуза у тебе не буде. Ясно. - Ні.
Привіт. Я Лексі Міллер з Нешвілла.
Ти знаєш, що без Теннессі не було б Техасу.
Усі ці добровольці, що захищали Аламо, і таке інше.
У дитинстві Деві Крокетт був моїм героєм.
Моїм теж.
Доун.
У тебе трохи пилу на обличчі. Дозволь?
Так. Це...
Ось так.
Тримай його біля серця і пам'ятай про Аламо.
Так, мем.
Ти ж знаєш, що біля Аламо ми програли?
Влучно сказано.
Так.
Привіт, Товстунчику.
З усіх ранчо світу ти мала приїхати на моє.
І я одразу піду, якщо ти підіграєш.
У Франції ти такого, як я, не знайдеш.
У цьому й суть.
Що відбувається?
Стривай. Це якась маячня.
- Гей. - Карле.
- Гей. - Не знімай.
Ви що, знайомі?
- Так. Недавно познайомилися в барі. - Ми знайомі.
- Тож я дискваліфікована? - Звісно.
- Бувай, сучко. - Гаразд.
Не обов'язково, якщо це було випадкове спілкування.
У вас був секс?
- Ні! - Ні.
- Тебе переслідували чи погрожували, Трею? - Щоб я його переслідувала?
Ні, не переслідували. Усе добре.
- Я буду тебе переслідувати. - Ось де ти. Це ж треба.
Так.
Дивись, що там. Доун потрібен француз.
Чула, вони чудово цілуються.
Я теж непогано цілуюся.
- Вона може залишитися. - Що?
Френку, Спайку, йдіть сюди. Щось знімемо про цей збіг.
Гаразд. Починаємо.
Доун, розкажи, про що ти подумала,
коли побачила Трея.
Я подумала:
«Це той бідолаха з бару із купою прищів
і жахливим запахом з рота. Сподіваюся, він одружиться зі мною».
Це можна вирізати.
Чудово. Привіт. Я Трей Макаллен.
Дівчата. Цікава підібралась компанія.
Неймовірна.
Деякі з них
радіють більше за інших.
Він просто неймовірний.
Попелюшка десь загубила свою туфельку. Може, ти знайдеш її на ранчо.
Ми з Трентом щойно познайомилися, але він моя споріднена душа.
Лексі, вау. Вона неймовірна.
Ми з Треєм щойно познайомилися, та я знаю, що він моя споріднена душа.
Ми з Треєм щойно познайомилися...
О, Ів. Це та, що постійно підкрадається до мене і каже:
«Я хочу від тебе дитину».
Але я знаю, що він моя споріднена душа.
Доун. Вона з перчинкою. Вона мені подобається.
Ні. Ми не споріднені душі.
- В біса, Доун. - Що?
Вона вдає неприступну. Я її доб’юся.
Ембер.
- Ти візьмеш цю шпору? - Авжеж.
- Дякую. - Дякую.
Отже, панни, залишилося лише дві шпори,
і наступну отримає
Лексі.
Вибачте, панни.
Лексі, ти приймаєш цю шпору?
Я вже й не сподівалася.
І останню шпору сьогодні отримає...
Доун.
Так!
Що ти робиш? Ти мав мене вигнати.
Французів переоцінюють. Я тобі доведу.
Доун.
- Ти візьмеш цю шпору? - Дякую, але у мене є власні.
Я б хотів, щоб ти взяла цю.
Бери.
- Чудово. Гаразд. - Так!
Панни, для мене це була велика честь,
але якщо у вас немає шпори,
для вас це родео завершене.
Тут черга, люба. Поводься пристойно.
Трею, дякую, що обрав мене.
Це ж треба.
У нас вийшло!
Я знаю, що формально ми конкурентки,
але я дуже рада, що ми не вилетіли.
Як тобі Трей?
Він мене страшенно дратує.
- Тобі допомогти? - Так, будь ласка. Дякую.
А тобі він як?
Він гарний і, схоже, добрий.
В моїй лабораторії таких чоловіків мало.
- А хто у тебе в лабораторії? - Здебільшого миші.
Тож Трей — не твій тип?
Я б так не сказала. Та він мені зараз не потрібен.
Я відчуваю між вами іскри.
Я працюю з іскрами щодня, і перш ніж запалає вогонь, їх треба трохи пригасити.
Це просто.
Виходимо з пози, склавши руки біля серцевого центру.
- З «Собаки» переходимо у «Дику штучку». - Гарно тут!
Дякую, Оскаре.
Доброго ранку, Доун.
- Сьогодні буде спекотно. - Привіт.
Оце я молодець.
Так, татку.
Привіт, дівчата. Як ви?
- Привіт! - Схоже, ви готові до роботи.
Сьогодні ми трохи вимажемося в багнюку. Як вам?
- Оце я розумію! - Тоді гаразд. За мною.
Так!
- Так. - Так, прошу.
У цьому одязі у тебе немає шансів.
От і добре.
Дівчата, це важко.
- Добре, Ембер. - Клас. Гуртом легко й батька бити.
Я не планувала вигрібати кінське лайно.
Ні, це було дуже гарно.
Ми з кіньми гармоніювали.
Ти як, добре?
Здається, у мене алергія на сіно.
- Якщо ти лякаєшся, я теж. - Не знаю, що це було.
Молодець. Тренування окупаються.
Думаєте, що тут важко? Спробуйте пукнути в тих вечірніх сукнях.
Я й не знав, що в нас є кози.
- Це може бути твій тато. Так. - Де ти знайшла... Добре.
Так, її годинник цокає.
Я стала на крок ближче до грудного вигодовування.
- Допомогти, люба? - Дякую, ковбою.
Я вмію приручати жеребців.
- Рейчел, ти стоїш у кінському лайні. - Ні! Хто це поклав?
Може, знімеш худі? Спекотно.
Все добре, але нам треба поговорити.
- Хочеш залишити мене самого? - Ні.
Не знаю, як у Франції, та я спершу танцюю польку, а потім вальс.
Ти вже танцюєш з десятьма жінками.
Без образ, але ясно, що ти щось компенсуєш.
- Жінки це знають. - Я це врахую, коли побачу жінку.
Як тобі така полька?
Непогано. Іди сюди.
Гей.
Сьогодні ти відправиш мене додому. Зрозумів?
А якщо ні?
Годі вже. Віддай.
- Пообіцяй. - Що?
Не смійся. Я серйозно.
Я теж. Це мій улюблений капелюх. Віддай.
Чекай. Взагалі-то гарно пасує. Гадаю, я його залишу.
Це мій щасливий капелюх, і я його заберу.
- Ні! - Гаразд.
Ні! Я не віддам тобі капелюха! Відійди.
Ти думав, що я впаду.
- Так. - А я не впала.
У мене блискавичні рефлекси.
Звісно, що так.
Побачимося на вибуванні.
- Я його вб'ю. - До чи після поцілунку?
Що?
Ви як заряджені частинки, які скоро вибухнуть.
- Чому ти пручаєшся? - Ти вмієш зберігати таємниці?
Так.
Гаразд.
Я поступила в школу мистецтв у Франції.
Але мені треба вилетіти з шоу,
щоб отримати гонорар за участь.
Тепер усе зрозуміло. Але навіщо обмежуватися гонораром?
- Завтра почнуться побачення. - Не хочу на побачення.
Справа не в побаченні. Ти виграєш гроші. Можна заробити 20-30 тисяч.
Ясно. Сестра мені цього не казала. Це інша справа.
Мені не потрібні гроші. У мене є патент на лікування чоловічого облисіння.
Чорт.
То ти прийшла сюди заради кохання?
Так.
Думаєш, Трей — твій хлопець?
Думаю, ми надто різні.
Я просто рада, що я тут, розважаюся.
Колективні взаємодії у соціальному контексті.
Добре. Якщо я тут застрягну, давай виграємо побачення.
Так!
Заходьте, дівчата. Підходьте ближче. Це ви? Це я? А це, цікаво, хто?
- Привіт. - Привіт.
Вітаю на сьогоднішньому конкурсі.
Хто довше протримається на бику, отримає п'ять штук
і побачення зі мною. Отже покатаємося.
Чудово.
Що вона робить?
- Усе гаразд! - Вона жива!
І вона впала!
От фігня.
Наступна — Доун.
Вперед, Доун! Ти зможеш!
Покажи, на що здатна.
Тримайся! Давай!
Давай, ковбойко. Ти зможеш. Так. Тримайся.
Було дуже класно.
І знаєш, ти там добре виглядала.
- Я готова, любий. - Так, мем.
- Поїхали. - Гаразд.
- Низько й повільно, будь ласка. -«Низько й повільно».
Ого, це вже інший поворот.
Мені можна це дивитися?
Давай, Лексі!
Що це було?
Схоже, у нас буде побачення.
Так, авжеж. Так.
Лексі відняла у тебе п'ять тисяч і виграла побачення.
Вона просила «низько й повільно».
- Жінки першими. - Дякую. Усе так романтично.
Гарно виглядають.
Добре, що цього року обійшлося без дублерів.
Я візьму шампанське.
Це ж треба. Полуниця з вершками. Я її обожнюю.
Дивись. Вона її не їстиме.
Загадай бажання. Ось так.
- Поглянь. - Молодець.
- Будьмо. - Будьмо.
Добре, що ми зараз наодинці.
Так, справді.
Отже, ти з Нешвілла.
- Це койот? - І ти професійна танцівниця, так?
Не терплю койотів.
Я дуже успішна блогерка та амбасадорка брендів.
Ти це любиш?
Люблю мати дуже високу залученість глядачів. А ти?
А я хочу перетворити це місце
у щось важливе,
довготривале, що матиме майбутнє.
Що ж, якщо у тебе є вай-фай і гелікоптерний майданчик,
я знаю людину, якій цікава ця робота.
Як думаєш, хто це?
Це вже занадто.
Ти переборщуєш.
Що ти робиш?
У мене так шия болить після того бика.
Він на таке не попадеться.
Зробити тобі масаж?
Було б чудово.
- Ідіот. - Прошу.
Авжеж. Так. Руки трохи холодні від шампанського.
Усе гаразд. Просто розімни.
- Я роблю нотатки. Багато. - Екран запотіває.
О, Трею. Саме так. Господи.
З тобою все гаразд? Наче бик був не такий вже швидкий.
- Трею? - Так.
Ми з тобою станемо чудовою командою. Думаю, ти це знаєш.
Але на випадок, якщо ти не...
Гей!
Що це в біса було?
Привіт! Я вас тут взагалі не помітила.
Ні, це Доун!
Там дуже слизько.
- Треба це якось виправити. - Так.
- Гаразд. - Бувайте.
Що сталося? Це був найромантичніший вечір у моєму житті.
Аж поки не з'явилася ця косатка.
Я б радше сказав, що ця рибка б'ється за свою територію,
вбиваючи риб навколо,
аби вижити в своєму болоті.
Вона як зла зведена сестра.
Вона просто робить все для перемоги. Я це поважаю.
Якби вона це утнула зі мною, я б її розмазала.
Там була дуже слизька підлога.
Дівчата, вітаю на черговому конкурсі.
Усі продукти, які ви бачите перед собою, з нашої органічної ферми.
А сьогоднішній приз — 10 000 доларів.
І побачення зі мною, де ми будемо разом готувати вечерю з цих продуктів.
Тож якщо ви вмієте кидати сокиру, цей конкурс для вас.
Виграє та, хто найточніше влучить у ціль. Отже переходимо до справи.
- Так. - Хутчіш.
Вибач, Сінді.
У тебе вийде.
Так! Це було добре.
- У мене вийшло. Щасти тобі. - Дякую.
Дивись, любий.
Гаразд. Я подзвоню адвокатам.
Добре, дівчата. Оскільки Гезер вибула,
Доун, ти переможець цього конкурсу.
Вітаю.
- Наступного сезону сокири не кидаємо. - Так.
- Чому я говорю з тобою? - Не знаю.
Мені переживати, що ти така вправна з гострими речами?
- Можливо. - Так?
- Скульптури я роблю різними інструментами. - Ти художниця?
У мене немає ніякої формальної освіти.
Слухай.
Якщо ти щось вмієш, то вмієш.
Коротке запитання.
- Що саме ми готуємо? - Салат з кавуном і м'ятою.
Суккоташ з кукурудзи.
І печиво з розмарином.
Боже мій. Може нам уже одружитися?
Карле, шоу закінчено. Усі додому.
Ми одружуємося. Усе вирішено.
- Добре. - Ви молодці.
- Заспокойся. - Чому?
Бо я вмію лише це.
Добре, бо я вмію готувати лише
сандвіч із сиром на грилі.
Але є одна річ, яку я вмію дійсно добре.
Спробуй.
Вибач. Трохи...
Уже все.
Печиво. Діставай печиво. Воно готове. Діставай його.
Боже. Не дивися в очі.
- Що ти кажеш? - Нічого.
- Де мед? - Ось. Я ж солодкий.
Поганий жарт. Жахливий. Мед у коморі.
- Звісно. Дякую. - Десь там. Пошукай.
Мед.
Ніколи не їв нічого смачнішого. Дякую.
Прошу.
З тебе 10 000 доларів.
Чеки там, позаду.
Як тобі було рости в такому місці?
Я тут не ріс.
Тут я проводив лише літні канікули. Мама хотіла подорожувати.
Батько не дуже любив село, тому ранчо займався Хесус,
а мене батько забрав у місто.
То ти міський хлопчик.
Ні. Тато — так.
Але не я.
Він навряд чи колись це зрозуміє.
Ти хочеш жити тут?
Це моя потреба.
У тебе буває такий потяг до чогось, що ти ладна на все, аби це мати?
Так.
І що це для тебе?
Давай поговоримо про це пізніше. Мені треба йти.
Вибач, чому?
- Сьогодні буде відбір. - Так.
І я не думаю, що ти мене виженеш.
Досі хочеш піти? Вибач, це через поцілунок з Лексі?
Годі, не лести собі.
Але як ти міг повестися на це:
«У мене так болить шия після того бика»?
На такій швидкості і моя бабуся там би всиділа.
- Я обіцяла дівчатам принести залишки. - Ясно.
Відпочивай.
- До завтра, Доун. - Назад. Розступіться.
Схоже, я залишаюся.
Так, залишаєшся.
Обожнюю таке.
Доброго ранку, дівчата. Як справи?
Доброго ранку!
Вітаю в Ковбойському тренувальному таборі.
Після вибуття Ів вас лишилося шестеро.
Сьогодні ми підготували дуже складний конкурс,
вартий побачення зі мною.
Так. І 15 000 доларів.
Спершу ви біжите через шини.
У мішках проходите сінний лабіринт.
Знаходите відра з кормом, біжите до виходу, минаєте дошки,
годуєте свиней. Вони вам будуть вдячні.
Старт кожні п'ять секунд. Щоб було цікаво, ми склали пари.
Це будуть Гезер і Попелюшка,
Жасмін і Ембер,
і нарешті Лексі та Доун.
Ми з тобою, люба.
Ми молодці.
На дошці буде вільний поєдинок. Кожна буде за себе.
І виграє найшвидша.
Ковбойський табір, уперед!
- Дідько! - Жахливий день для очей.
Френку, прибери це.
Чорт!
Дівчата, займайте свої місця.
Один, два...
- Оскаре. - Вперед!
- Давай, Жасмін! - Гаразд!
Як справи, красуню?
- Вперед! - Вперед!
Вставай, дівчинко!
Давай.
Доун, що ти робиш? Облиш її! Тягни дупу до лабіринту!
Вперед!
Ні, чорт забирай. Сінді, залізай на мене.
- Це страшно. - Так.
Ми ще можемо виграти!
Давай.
- Швидше. - Тут алгоритм сліпих блукань.
- Нічого не зрозуміла. - Я знаю, куди йти.
Ходімо, мала.
- Ходімо. - Іди сюди.
Гаразд.
Давай.
- Прямо. Правильно! - Так.
Ходімо.
- Сюди! - Куди ти йдеш?
- Треба йти за Жасмін! - Що вона знає?
Вона геній!
Ні. Не туди. Моє коліно.
Рухаймося разом. Лівою, правою.
- Ліворуч! - Куди?
- Мала, я не... - Я взяла відро.
Давай!
Чому ти така зла зі мною? Я стараюся.
Привіт, любий!
- Це було класно. - Ми зробили це!
- Ні! - Я маю виграти побачення з Треєм.
Так, це все. Добре. Молодці.
Чорт. Ми забули відра.
На дошці кожна жінка за себе!
Ти зараз полетиш вниз.
Ти перша.
Тут тобі кінець!
Так її, Доун!
Сильні стегна!
Пілатес!
Привіт, принце.
- Молодець! - Багнюка! Швидше!
Геть від мене, селючко!
- Спайку, геть з кадру! - Що?
Давай сюди!
Я йду!
Я більше не витримую.
Не такий мав бути кінець моєї казки. Я хочу додому.
І я хочу чизбургер!
Це неймовірно.
Карле, не чіпай Френка. Ти псуєш кадр.
Годі, дівчата! Припиніть!
Насправді, це дуже сексуально!
Спокійно. Все добре.
Ну ж бо. Дозволь мені. Відпусти. Спокійно, тигрице.
Замовкни, Гезер.
Ви молодці.
Сука.
Оголошую Жасмін переможцем!
Що?
Молодець, Оскаре. Ти дуже впевнено це сказав.
- Оце я розумію. Мій хлопчик. - Доун, зачекай.
Треба зняти відгуки Доун і Лексі.
Ні. Ніяких відгуків.
Доун, повернися. Іди сюди.
Ні, не натискай цю кнопку!
Чорт! Що це?
Вона зламана. Не знаю.
Як гучно!
Коні!
Назад!
Ні!
- Боже, коні! - Тікайте за фургон!
Доун, геть звідти! Доун!
Ембер! Обережно!
Чому ти ховаєшся за мною? Що відбувається?
Усім спокійно!
Якого біса?
- Вони втекли. - Що це було?
Боже мій.
Всі у порядку?
Трею, давай поговоримо...
Карле, мені байдуже до твого шоу. Треба рятувати коней.
Хесусе, я поїду назад. Візьми рацію.
Бери трейлер, зустрінемося там. Що ти робиш?
Тобі не завадить зайва пара рук.
Я допоможу.
Вона в цьому тямить.
Ось вони де.
- Це останні два, так? - Авжеж.
- Кармен і її лоша. Відведемо їх назад. - Чудово. До зустрічі на ранчо.
- Заберемо їх? - Хоч би не втекли.
Дякую.
Іди сюди.
Давай. Ось так.
Ходімо додому.
Давай.
Дякую тобі за допомогу.
Прошу.
Певно, коні та реаліті-шоу не надто сумісні.
Так. Не сумісні.
Як тебе знайшов Голлівуд?
Рік тому один мій вчинок став вірусним.
- І все? Це все, що ти скажеш? - Це все.
- І що ти таке зробив? - Боже.
На дереві застрягло кошеня, а я просто проїжджав повз і...
- Боже. - Що?
Боже мій. То ти «Ковбой-рятівник».
- Ні. - Так. Це ти.
Ні.
Як же я не здогадалась? Це дивовижно.
І ти його віддав тій дівчинці, яка плакала?
Я так розчулилась!
Якби я знав, що тебе це так вразить,
я б по всьому ранчо розсадив кошенят.
Як же гарно.
У цих місцях.
А ти загадка, ти це знаєш?
Чому?
Іноді я певен, що ти ненавидиш це життя, а через мить не уявляю тебе деінде.
У мене немає ненависті.
Мені лише не подобається, що я не бачила нічого іншого.
Ось як?
Цікавий був день.
Останню шпору отримує...
Доун.
Сінді вибуває.
Приймеш цю шпору?
Я відмовляюся від виграшу, щоб залишитися.
- Так можна? - Можна.
- Але вона нічого не виграла. - Я...
люблю тебе, Трею. І я знаю, що у нас вийде.
Ти нічого не виграла, Сінді.
Але...
Я здобула цю корону, а для цього знадобилася неабияка наполегливість.
Вона справді його любила.
Гаразд.
Іди до мене.
Ти молодець. Чудово впоралася.
Прощавайте, друзі.
- Бувай, Сінді. - Бувай.
- Бувай, дівчинко. - Я сумуватиму за вами.
Вона «з привітом».
Мені це дали редактори перед церемонією.
- Прочитати? Так? Гаразд. - Так!
«Ми обіцяємо, що це твій шанс
поїхати з Треєм до Франції.
Нехай Трей усвідомить, хто йому найдорожчий,
бо лише дві останні поїдуть до...
Парижа».
До Парижа?
Схоже, ми таки поїдемо в Париж!
- Вибач, люба. - Гаразд.
Певно, ви непогано половили коней.
Що коїться?
Хитро ти добилася побачення без виграшу.
Так, я рада, що мій підступний план спрацював.
У тобі є щось підозріле.
- Ти ж не пропонувала допомогу. - Я за нею стежу.
Ми всі стежимо. Вона на моніторі.
Я ще не збагнула, що, але коли збагну —
закладаюся, ти підеш звідси лише зі шпорами
на своїх обшарпаних старих чоботях.
Вибач, люба.
Розважайся.
Чому ти такий до біса швидкий?
- Котра година? - Майже шість. Не хвилюйся.
- Що найкраще в електровантажівках? - Що?
Можна втекти без жодного звуку. Готова?
- Так, поїхали. - Так.
Бувай, Карле.
Я дуже рада, що звідти вибралася.
Так добре, що тут немає камер. Чудово.
Куди ти мене везеш?
Не скажу. У мене є одна ідея.
- Не скажеш? - Ні.
- Круто. Люблю сюрпризи. - Добре.
То це воно?
Так, тут у лісі є стежка.
Чекай. То ти мене заведеш у ліс і вб'єш?
Так. Але бензопилу я забув вдома.
- Почекаєш, я збігаю? - Наступного разу.
Добре. З тебе вийде чудовий компост.
Дякую.
Великий крок. Ось так.
Це неймовірно.
Це моє улюблене місце.
Моя схованка.
Як ти знайшов це місце? Ми ще на ранчо?
Так. На ранчо.
Якось я загубився, коли мені було 12.
І натрапив на це місце.
Я знаходжу найкраще, коли найменше цього очікую.
Я очам не повірив, коли ти з'явилася тут.
І що ти подумав? «Це та божевільна з бару зі шпорами»?
Ти себе недооцінюєш.
Божевільна, так. Трохи.
Шпори були чудові, але...
Того вечора ти була дивовижною.
Справді.
- Ти мені дуже подобаєшся. - Ти теж мені дуже подобаєшся.
Та краще б не подобався.
Ясно.
Але чому?
Не той час, хрінове шоу.
Мені б дуже хотілося...
Пізнати тебе за інших обставин.
Знаєш,
після нашої зустрічі я наступного дня ходив до того бару.
- Невже? - Так.
Тебе там не було.
Справа в тому, що в житті ми зблизитися не могли.
А тут, на шоу, можемо.
І за це я вдячний.
Я теж.
Між нами є щось особливе, Доун.
Не знаю, чому ти й далі вдаєш, що ні.
Знаєш, я більше не хочу.
- Привіт. - Привіт.
ЛЮБА ДОУН, ПАРИЗЬКА ШКОЛА МИСТЕЦТВ РАДО ПОВІДОМЛЯЄ
Це ж треба, я тут виросла і навіть не знала про це ранчо.
Твій дім далеко?
Десь 45 хвилин.
Може, з'їздимо?
Прямо зараз?
А що? Покажеш мені своє мистецтво.
Не знаю.
- Просто моє мистецтво дуже особисте. - А те, чим ми там займалися, ні?
Ти права. Я хочу на шоу.
- Ні, ми їдемо до мене. - Я хочу на шоу.
Їдемо зараз.
Це тут.
Це неймовірно.
- І все це зробила ти? - Так.
Та невже?
Це прекрасно.
У неї є якась своя енергетика. Я відчуваю щось...
Це драбина, так?
Піднімаєшся нагору, а потім злам. Зламані сходи, і ці теж.
- Що означає золоте яблуко? - Воно символізує нездійсненну мрію.
І що це для тебе?
Дівчина не видає всі свої секрети.
Ти мені жодного розповіла. Ні. Один я знаю.
Ти хочеш поїхати до Франції. У мене є ідея.
Як тобі ідея поїхати до Франції зі мною? На фінал.
- Справді? - Чому б ні?
Завершити шоу.
Побути там пару тижнів.
І якщо ми відчуватимемо те, що й зараз, повернутися до Техасу.
Спробувати по-справжньому. Що скажеш?
Повернутися?
Хто там?
Берді, це я.
Доун?
А це хто?
Трей Макаллен. Вибачте, я не хотів вас лякати.
Він з мого шоу.
Ти говориш не як француз.
- Обміняймося. - Отже, Париж в Техасі.
Оце так шалений поворот.
Схоже, ви з Доун добре ладнаєте на шоу?
Гадаю, дуже добре. Як думаєш?
Максін, принеси молоко.
Я можу. Воно у хліві, де корови?
Ні, в холодильнику.
Ясно, зрозумів.
Він красунчик.
Доун, це твої батьки?
Так, це мама й тато.
Це її тато, Алекс. А це моя донька Дженні.
Вона була вчителькою малювання, доки не загинула.
Співчуваю.
Вона б так пишалася, що Доун вступила...
Трей — «Ковбой-рятівник».
- Та ти що! - Так, це він.
Так.
Авжеж, якось так.
Можеш принести яйця з курника?
- Він біля майстерні. - Ясно.
Стережися півня. Він не любить чоловіків.
Так, мем.
Ти мала рацію.
- Не кажіть Трею про школу мистецтв, добре? - Чому?
Він не знає, що після шоу я планую залишитися в Парижі.
Я просто ніяк не розповім йому.
Кляте стерво! Геть!
- Півень його дзьобнув! - От негідник.
Мені дуже шкода твою руку.
Нічого. Мені дуже сподобалася твоя сім'я.
- Чудова. - Ти їм теж сподобався.
Добре.
Ти навіть Максін завоював, а це непросто.
Я думаю, вона дуже класна, і ми станемо добрими друзями.
Так.
Вона чудова.
Ти в дитинстві часто була у бабусі?
Батьки загинули в автокатастрофі, коли я була маленькою.
Тож Берді нас виростила.
А у тебе є брати й сестри?
Боже, ні. Шлюб батьків тривав недовго — лише щоб народити мене.
Тож нікого немає.
Було самотньо?
Я вже звик.
Знаєш, я думав, що якби дуже старався
і відновив ранчо, то мав би все, що хотів.
І як тепер?
Було б добре, якби я з кимось цим поділився.
- Я маю тобі дещо сказати. - Доведеться зачекати.
Де вас носило?
- Буде теплий прийом. - Виходьте!
Це вже не смішно.
Нарешті ви порадували нас своєю присутністю.
Трею, тобі треба переодягнутися.
У вас із Жасмін побачення на заводі «Джон Дір».
Так, точно.
Ви вже вдруге зникли, не повідомивши.
Наступного разу матимете справу з юристами.
Облиш, це була моя ідея.
Уся взаємодія між вами буде офіційною. Перед камерами й знімальною групою.
У вас будуть фантастичні побачення у казкових декораціях
з вражаючими рейтингами!
Гаразд.
Будь бадьорою та веселою перед наступним вибуттям.
До зустрічі.
Доун!
- Трею, можна тебе на секунду? - Давай через пару хвилин?
Ні, повір мені, ти захочеш це почути.
Добре.
- Так, ходімо. - Гаразд.
Я нарешті виграла побачення.
Жасмін, ти приймеш шпору?
Авжеж!
Дякую.
І останню шпору отримає...
дівчина, яка відкрила мені очі.
І це буде...
Лексі.
Що?
Лексі?
- Дякую. - Прошу.
Трею.
Я не розумію.
Я думав, ти радо звідси поїдеш.
Що ти таке говориш? Що це означає?
Це означає, що ти отримала, те що хотіла.
- Щось не так. - Так.
Трею, чекай!
Вибач, тобі туди не можна.
Іди збирай речі.
- Через тебе він вигнав Доун. - Я врятувала Трея від цієї змії.
Вибач, Доун.
Дякую.
Слухай, я це таки скажу. Я не розумію цього Трея.
Бо я бачила вас разом, і ти йому дуже подобалася.
Я справді думала, що між нами щось є.
Люба, мені шкода.
Я думала, що він хороший. Я теж здивована.
Рада, що півень його дзьобнув.
Коли ти їдеш?
Я не те сказала.
Завтра ввечері. Мені ще треба записатись на уроки та знайти житло.
Мені шкода, що це так скоро.
Мені теж.
Але я вже переїхала у твою кімнату.
Тебе ще треба везти до бібліотеки, маленька нахаба?
Ем мене підвезе.
А потім ми підемо на мілкшейки.
Люба, у нас все чудово. Знаєш, я тобою пишаюся.
Було непросто, але якось
ти впоралася і тепер їдеш до Парижа.
Це дуже круто.
Тепер твоя черга.
ПАРИЗЬКА ШКОЛА МИСТЕЦТВ
Ти молодець.
Дякую.
Можна?
Запевняю, я тебе не переслідую. Бухгалтерія дала мені твою адресу.
Я йшла до тебе додому і помітила тут. Вуаля.
То ви мене шукали?
Гадаю, тобі буде цікаво, що завтра ми знімаємо фінал.
Мені глибоко начхати на це шоу.
Гаразд.
Хто у фіналі?
Думала, ти не спитаєш. Залишилися Жасмін і Лексі.
Але я вболіваю за тебе з Треєм.
Ви пропустили принизливий момент, коли він вигнав мене з шоу?
Я все бачила. Сиділа у першому ряду.
А ще я бачила, як Лексі показала йому лист зі школи мистецтв.
- Що? - Так.
Ще й підкреслила, що це дворічна програма.
Він думає, що я весь час йому брехала.
Ти таки брехала, Доун. Трохи.
Так, але в мене були причини.
Знаю. А от у Трея ні.
Але він міг.
Як?
Ти відмовляєшся від виграшу й повертаєшся, як тоді хотіла Попелюшка.
Я хочу все пояснити Трею, але не можу це робити на камеру.
Якщо я зроблю це на камеру, він мені не повірить.
Ти ж знаєш, що це не так?
Але це фінал. Він подумає, що я прийшла заради грошей.
Може так, а може й ні. Ти не вважаєш, що він має все знати,
перш ніж прийме найважливіше рішення в житті? Ну ж бо, Доун.
Я не можу відмовитися від свого виграшу.
Я ледве тягну тутешнє життя.
Та я розумію. Розумію.
Якщо ти передумаєш,
зйомки завтра ввечері у кафе «Де л'ом».
І, можливо, що гарну сукню
саме зараз доставляють у твою квартиру.
Якщо не прийдеш, прошу, збережи бірки. Її треба повернути.
Я їх залишу.
Цікаво. Це місто дає стільки натхнення,
а тебе надихає саме це.
Може, це таки був саме той Париж.
Подумай про це, Доун.
Трею, давай одягатися.
Наче ми все повторили.
Дівчата заходитимуть на терасу по черзі.
Чудово. Покінчимо з цим.
Годі, чуваче. Ти в Парижі.
Скоро освідчишся під Ейфелевою вежею.
Ми знаємо, що я не збираюся одружуватись.
Нічого. Лексі легко отримає власний сезон, а Жасмін чомусь захопилася Оскаром.
Трею.
Гаразд. Добре поговорили.
Наш буркун готовий. Ви де?
Майже на місці. Ми за рогом. Дякую, мерсі.
- Карле! - Я тут.
- Так, ми приїхали. - Чудово.
Боже. Вона прийшла. Карле!
Зміна планів. У нас несподівана гостя.
Ненавиджу сюрпризи.
Доун?
- Якого біса вона тут робить? - Об'їдь квартал!
- Не випускай їх, поки я не подзвоню. - Ні!
Доун, привіт!
- Боже, яка ти гарна! - Дякую.
Ви приймаєте готівку?
- Скільки ти ще протримаєшся? - Менше, ніж я планувала.
Ні. Доун сюди не можна.
Насправді, можна.
Вона віддала свій виграш за зустріч з Треєм.
Уже пізно. Це фінал.
Замовкни, Карле, і дай мені виграти нам Еммі.
- Отже, ось що ми зробимо. - Готуйте камери.
Відійди, Карле.
Я прийшов з миром.
КАФЕ ДЕ Л'ОМ
Звук, можна звук? Причепіть їй мікрофони.
- Я зберу людей. - Чудово.
Куди його подіти?
Костюмере!
- У чому проблема? - Допоможіть.
- Треба зняти цю сукню. - Не варіант.
Глибокий вдих.
У тебе вийде. Гаразд? Усе вийде.
Трею.
А вона чого тут?
Я прийшла вибачитися й пояснити.
Немає потреби.
Ти могла сказати, що їдеш в школу мистецтв. Я б зрозумів.
- Не треба було вдавати, що любиш мене. - Я не вдавала.
Будь ласка, вислухай мене.
Доун, скажу відверто — я постійно про тебе думав.
Виглядає кепсько. Ти з'явилася у вечір фіналу,
- коли на кону чверть мільйона доларів. - Знаю, що виглядає це не дуже.
Але я тут не для цього.
Так, мені потрібні були гроші,
тому я вирішила взяти участь в реаліті-шоу.
І я закохалася.
Насправді.
Тобі пощастило, Доун.
Дуже пощастило.
Бо я не знаю, чи існує жінка, в яку закохався я.
Ти ж погодилася, коли я запросив тебе в Париж.
Що ти збиралася тут робити?
Залишитися.
Ото ж.
На два роки.
Ти хотіла, щоб я перед усім світом тобі освідчився,
а потім збиралася кинути мене?
Не знаю. Я думала, що ми щось разом придумаємо.
Як ми могли щось придумати, якщо ти мені нічого не казала?
Та я намагалася.
Якось слабенько.
Я розумію.
Бувай, Трею.
Зупиняй зйомку.
Доун! Ось де ти!
Мені треба йти, вибачте.
Трею.
- Дайте мені хвилину. - Авжеж.
- Рейчел, хвилину. - Так, але ти маєш це почути.
Доун добровільно віддала весь виграш, тільки щоб повернутися.
- Доун віддала гроші? - До останнього цента.
Ці гроші потрібні їй на навчання. Поверни їх.
Я не можу. Вибач. Вона добре знала, чим ризикує.
- Владнай це. - Я щойно бачила Доун.
Вона плакала.
Що відбувається? Це дуже непрофесійно.
- Куди вона пішла? - На вулицю.
Трею, ти куди?
Трею Макаллене, не смій йти за нею!
Ні. Лексі!
Жасмін!
Жасмін, відчини двері.
- Вибач! - Відчини двері.
- Відчини двері, Жасмін. - Не чую.
Дайте мені локації, будь ласка.
Доун!
Чому ти відмовилася від грошей?
Бо тепер ти — моя мрія.
І я хотіла, щоб ти це знав.
Як я за тобою скучив!
Отже, ти мені пробачаєш?
Так, пробачаю.
Послухай, ти маєш залишитися. Це твій шанс.
- Я заплачу за школу. - Ні. Я цього не дозволю.
Чому ти така вперта? Чому?
- Усі по місцях. Швидше. - Підмога на підході.
- Чому мікрофони не ввімкнені? - Зараз.
Ти не маєш обирати між Парижем і нами.
Ні!
Я тебе приб'ю.
Я знаю, як ти можеш отримати і те, і те.
Вони не можуть змусити нас бути разом,
але й розлучити теж не можуть.
Ось у чому заковика. Ми не можемо розділити виграш.
Але нам нема що ділити. Я віддала все, щоб повернутися.
Ти можеш взяти головний приз.
Ти мені довіряєш?
Так.
Добре. Я готовий поставити питання.
Звук знову працює.
Доун!
З першої миті я знав, що ти особлива.
Я ще не зустрічався з жінкою зі шпорами більшими за мої.
Це нелегко.
Ти кидаєш мені виклик, і мені це до вподоби.
Я люблю тебе, Доун.
Дуже. І я радий, що ми знайшли одне одного в Парижі.
І я хочу спитати.
Ти обираєш гроші?
Чи мене?
Я теж люблю тебе.
Дуже сильно.
І я візьму гроші.
Молодець.
А тепер поцілуй мене.
Так, мем.
Вони не можуть так зробити. Вони зламали моє шоу?
Наше шоу.
Так, зламали.
Неймовірна кінцівка.
І яким буде наше нове життя?
Гадаю, для початку ти закінчиш школу мистецтв у Парижі.
А ти?
Мені подобається цей Париж.
А я люблю Техас.
Між ними літають літаки.
Думаю, ми впораємося. Разом.
Я теж так думаю.
- Дивись. - Вона дуже гарна.
Мітка.
Мітка!
До речі, смачно.
Ні, несмачно. Не їж таке.
Це моя бабуся спекла. Але...
Я можу зробити трилисту конюшину язиком.
- Обережно! - Ой.
Боже, що я роблю?
- У мене блискавичні рефлекси. - Невже?
Що ти робиш, Доун? Облиш її! Тягни свою дупу до свиней.
А що, є Париж у... Ні. Вибачте, не та репліка.
Тут так спекотно.
Я потію від одного виду.
Карле, ми це обговорювали. Це мій простір.
Усюди. Навкруги. Я тебе прошу.
- Я потію від одного виду. - Боже.
- Так. - Що за людина!
-«Знайди кохання». - Боже.
Ти йдеш на це шоу.
Щось цей кінь замалий.
- Поправ ланцюг. - Надбавка буде?
Не зважайте.
Порада для побачення.
Виграш побачення.
Звідки ти знаєш, що я про це подумала?
Це чарівний спів Сінді.
Додаткові бали за обертання, добре?
Я сюди не залізу. Мені шкода.
Я нічого не випив.
Плюх!
Я люблю мотоцикли, татуювання, хлопців з татуюваннями мотоциклів.
Гезер. Скажу вам так.
Може, й зваблю француза на скутері.
Вона може кинути мене, розламати навпіл і зшити знову.
У нас сьогодні великий, особливий...
Ні, не так.
Одразу після цього я маю ще щось сказати.
Ммм, ням-ням.
Уперед!
Вибачте, я перехвилювався.
Без рук. Дивись, без рук. Він їде сам.
Стоп!
Далі! Ходімо.
Куди дивитися?
От бридота, ненавиджу.
Трей чекає на мене!
Привіт, друже.
Кляте стерво!
Можна мені алкоголю?
Міняємося? Давай ти мені освідчишся?
Так, я одружуся на тобі.
Вона сказала «ні»!
Переклад субтитрів: Олена Стародуб