Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ollie, Ada.
Mamma kommer.
Kom, denne veien.
Jenter!
Mamma!
Rose!
Mamma, hvor er du?
Mamma!
Hjelp oss! Mamma!
Kjære Gud, hold stormene unna.
Ro ned støvet.
Vi takker deg for at du ga Henry denne jobben.
Bevar de som reiser.
Bring Henry i sikkerhet til reisens slutt.
La ham tjene nok til å fullføre vårt hjem. Plant en avling.
Hjelp meg.
Hjelp meg å se gavene du har gitt meg, heller enn det du har tatt fra meg.
Hjelp meg å holde Rose og Ollie friske og trygge.
Ikke la dem bli syke som de andre barna.
Rose, kast ned litt høy.
Bare litt.
Det må vare lenge.
Slå meg, blodige meg,
om det betyr at du ikke rører et hår på hodet deres.
Kyss Ada for meg.
Lov henne at jeg vil stå imot min menneskelige svakhet
for ondskap, så vi kan være sammen igjen.
Alle sammen.
JEG SOVER TIL DERE KOMMER ETTER MEG
Husker du henne?
Når jeg ligger våken i natt, fjern bekymringer fra hjertet mitt.
Belønn meg med fredfull, svart søvn.
Amen.
Jeg ba faren din om å fikse dette.
Det er aldri nok tid.
Tror du han vil se Philadelphia?
Nei, det er for langt øst.
Jeg vil se det.
Jeg vil se hvordan det er.
Kanskje neste sommer.
Hvis avlingene kommer inn.
Lås denne etter meg.
Følg fingeren min når jeg leser.
DEN GRÅ MANNEN
"Den grå mannen låste sin vakre kone
og fem barn inne på soverommet, og samlet glør fra ilden.
Han ville brenne de seks englene, men skjebnen hadde et offer til i tankene.
Mens flammene steg,
innså mannen at skjorta hans satt fast.
Det nyttet ikke.
Flammene fortærte ham.
Nå, i en støvstorm, blåses Den grå mannens aske sammen.
Han vandrer i natten.
Bruker man masken, puster man ham inn, og han får deg til å gjøre fæle ting."
Er døren låst? Lås ham ute!
Vi kan ikke låse ham ute.
- Hvorfor ikke? - Fordi han kan gå i oppløsning
og sive inn gjennom sprekkene,
og vi kan puste ham inn.
- Det var det som skjedde med mamma. - Nei.
Mamma var lei seg på grunn av Ada, og hun sov ikke.
Du kan bli med meg.
Jeg setter dem ikke i telt og mister det lille vi har.
Jeg lar henne ikke være der ute.
Alene.
Jente...
Hvordan kom Henry seg av gårde forrige uke?
- Vel... - Ja?
Det var en del som dro.
Siste mann igjen.
- Beklager. - Det går bra.
Det er vanskelig å holde tritt.
Han har holdt på i hele natt.
Er det forkjølelsen som går?
Det begynte sånn, men det har blitt verre. Dr. Cox sier det er lungebetennelse.
Det er ikke smittsomt. Legen sier det er for mye støv i luften.
Hva skal vi gjøre med det?
Det er en kamp.
Thomas har vært syk.
De burde dra til helbrederen i Guymon.
Han dro artritten rett ut av en gammel manns fingre.
Beina bare rettet seg ut.
Bra du tok med jentene, Margaret.
Hvorfor det?
Du har vel ikke hørt om Calabash.
Pappa sa at døren var låst.
Men vandreren kom seg inn i huset. Ransaket spiskammeret.
- Han spiste kjeks over babyen. - Nei, han hadde spist opp kjeksen.
Han bare så på babyen.
Han var vel sulten.
Sult forklarer ikke det å stirre på en baby.
Bare stirret.
Det forklarer ikke hva han gjorde etterpå.
Han bandt faren
og tvang ham til å se på mens han drepte moren og barna.
Slaktet som villsvin.
Jeg klarer ikke alt husarbeidet.
Skal jeg passe meg for demoner også?
Vær på vakt.
Alltid.
Tok de ham noen gang?
Vandreren.
Nei, ikke ennå.
Og jeg forstår det ikke.
Ingen så ham dra.
Det er som om han bare smeltet ned i støvet.
Milde himmel.
Kjære vene.
Du drar ikke i dag.
Jeg prøver.
- Vinden er fæl. En storm er nok på vei. - Det er det alltid.
Folk dør i dem. Du er utsatt i den vognen, Esther.
Ubeskyttet.
Alt du må gjøre, er å sørge for at Thomas og Jacob blir inne.
Rene. Steng av huset.
Allikevel siver det gjennom alt. Finner det stadig på de rareste steder.
Jeg drømte i natt at...
Han hostet hele tiden.
Jeg tok et lommetørkle og stappet det i munnen hans.
Igjen og igjen.
Beklager.
Jeg må bare få guttene mine ut herfra.
Rolig.
Jenter, ta hyssingen, ellers går dere dere vill i støvet!
Hvor er Ollie?
Jeg ser henne ikke.
Jeg vil til pappa.
Jeg vet det.
Hvor er han?
- Bygger en bro. - Ja.
Jeg har en idé.
Ett hakk for hver dag pappa er borte.
Hva skremte deg?
Mannen...
...på utsiden.
Hvilken mann?
Bli her.
Mamma, ikke gå ut dit.
Den grå mannen? Du skremte henne med denne, Rose.
- Jeg sa at du skulle kvitte deg med den. - Ja.
Dette vil hjelpe mot støvet.
Hva med mannen?
Vandreren som forsvant.
Det er ingen der ute.
Forstår du?
Dette... Det er ikke ekte.
Ja.
Som en drøm
om dagen.
Jeg tar denne.
Kan du fortelle om hveten?
Det første året vi plantet, festet det seg.
Da vinden blåste, gynget ugresset som havet.
En dag lekte vi gjemsel i det høye gresset i timevis.
Kom igjen.
Skynd deg.
Du kunne gjemme deg centimeter unna, og jeg kunne ikke se deg.
Men jeg kunne alltid høre deg fnise.
Det var perfekt.
God natt.
Mamma, våkne!
Hva? Hva skjedde?
Ollie hadde rett. Det er noen utenfor.
Ser du?
Vent her.
Det er Jacob.
Esthers gutt.
Vognen må ha veltet i stormen i går kveld.
Hvor er Esther?
Jeg vet ikke.
Jeg fant Thomas under vognen alene, så redd at jeg så vidt fikk ham ut.
Forlot ham nok der da hun dro for å lete etter Jacob.
Herrens veier er uransakelige.
Men han er en vis forsørger.
Alt du kan gjøre, er å ha troen.
Ha tro på at han har en plan for Jacob.
En plan som er viktigere enn vi noen gang kan forstå.
Enkelte ting er utenfor vår kontroll.
Noen ting er ikke det.
Man kan ikke bare tro at han vil gjøre noe,
at det er en del av planen, ellers dør de. Da blir vi alle begravet.
- Høres ut som stolthet. - Bedre enn å begrave enda et barn.
Jeg prøvde å dra.
- I en storm. - Jeg kan ikke endre været, Margaret.
Jeg kan ikke få det til å regne. Hva skal jeg gjøre?
Prøv å feie.
Frisk som en fisk.
Det begynte bare å blø.
Det stoppet ikke.
Luften er tørr. Jeg tror nok at det det var.
Du tror?
Etter Ollie og Ada...
bekymrer jeg meg.
Ada blødde også neseblod.
Esther nevnte noe om at støvet gjorde Thomas syk.
Luften.
Jeg har noen masker til salgs.
Det kan hjelpe.
Tar du sovemiddelet?
Vil du ha mitt råd?
Hold huset forseglet så godt du kan, bruk maskene.
Slapp av.
Mamma, er du våken?
Vi skal ikke engang sove i samme rom som deg.
Det var bare nok stoff til å forsegle ett rom.
Hva om det skjer igjen? Hva om du slutter å sove?
Forstår du ikke at støvet siver gjennom alle åpninger?
Det er derfor fetteren din, Thomas, er syk, og derfor du blør neseblod.
Jeg vil dra til pappa.
Når faren din sender mer penger, tar vi neste tog.
Jeg lover.
Han fornyer din sjel
Har noen fått post?
Vi vil prøve å dra når Henrys neste brev kommer.
Du har vel ikke hørt det. Tjenesten er stanset på ubestemt tid.
Det var så mye støv at et tog i Woodward skled utfor sporet.
Drepte alle om bord, bortsett fra ett esel i godsvognen.
Du må nok holde ut med oss.
Jeg skjønner.
Noe nytt om vandreren?
Nå lurer de på om faren gjorde det selv.
Drepte barna og fant opp historien.
Naboen vår sa at han hadde oppført seg rart rett før.
Som en helt annen mann.
Tenk på det.
Ingen så vandreren komme eller gå.
Ta på deg nattkjolen.
- Jeg ba deg knyte dørene. - Jeg gjorde det.
Kua holder oss i live.
Hun sulter allerede. Noe kan ha kommet inn.
Jeg bandt den.
- Da må den være strammere. Hva? - Den grå mannen skadet kua.
Slutt.
Ikke mer om den grå mannen. Forstått?
Gjør ferdig pliktene dine.
Rose?
Kast ned litt høy, er du snill.
Beklager at vi kranglet, men...
Rose!
Hvem så du i låven?
Jeg sa jo det. Den grå mannen.
Men du sa han ikke var ekte.
Det betyr ikke at ingen...
Bli.
Kom ut, ellers brenner jeg ned hele greia.
Jeg ba deg bli nede.
Vi er redde.
Trekk unna, jenter.
Hvem er du?
Jeg er bror Wallace Grady.
Jeg vil deg ikke noe vondt. Trengte bare ly.
Henry sa dere hadde denne låven.
- Henry? - Kjenner du ikke igjen jakken hans?
Skadet du ham?
Selvfølgelig ikke, frue. Jeg er en prest.
Jeg stoppet innom arbeidet på vei vestover,
og broder Henry ga meg denne
og ba meg se til dere.
Hvorfor ikke bare banke på?
Det var hensikten min, frue, så snart jeg kunne komme meg.
Jeg ble tatt av stormen på grunn av det dårlige beinet mitt.
Jeg så ikke bra ut.
Jeg ville ikke skremme jentene dine og deg.
Rose, ikke sant?
Og du er Margaret.
Henry ville ha sagt det.
Posten går sakte uten togene.
Du må dra. Nå.
Jeg kan jobbe for føden. Folk trenger Guds ord for tiden.
- Folk trenger regn. - Det ene følger det andre.
Bare kom deg ut!
Men kua deres sulter, som betyr at dere snart også gjør det.
Ikke sant? Melka har tørket ut. Jeg kan få henne til å produsere igjen.
- Det går bra. - Å, kjære.
Det går bra.
Mamma, hjelp.
Pust.
Hold deg unna.
- Frue, jeg kan hjelpe... - Mamma.
...men jeg må ta på henne.
Hvorfor?
Jeg legger hendene mine på.
Jeg kan helbrede. Virkelig. Selv om du ikke tror, hva kan det skade?
Margaret.
Mamma, hjelp!
Slipp henne.
Slipp henne!
Hva gjorde du med henne?
Mamma.
Det stoppet.
Jeg skal gå.
Jeg må bare hvile.
Du sa du kunne få kua til å produsere.
Hvordan?
Markløpere vil suge til seg vannet. De gir mye mat.
Jeg sover med denne, og jeg kan bruke den.
Forstår du?
Folk vil snakke om jeg lar deg bli.
Jeg kan holde meg ute av syne.
Bli i låven.
Helbredet han meg?
Jeg vet ikke.
Rose!
Jeg hater deg, Margaret.
Så flink du er.
Det er vår drøm for huset.
Savnet deg i kirken denne uken, Margaret. Vi var bekymret for deg.
Mamma, det er Thomas.
Hvor er Esther? Hvordan kom han seg hit alene?
Stakkars.
Birdie, hent sheriffen.
Det er hjerteskjærende.
Hun passer ikke på ham, Margaret.
Kanskje finne ut om det er en slags sorg eller noe mer alvorlig?
Esther? Det er Margaret.
Esther?
Husker du da Ada døde?
En stund trodde jeg at jeg skulle bli med henne.
Men du må tenke på ditt andre barn.
Helsen hans.
Mannen har passet på ham.
Var det en drøm?
Drikk litt vann.
Bare en slurk.
Hvor lenge har du ligget her?
Hun er ikke i form.
Er du sikker?
Jeg kunne tatt ham, men vi kan ikke mate ham.
Bli med meg, lille Thomas.
Margaret?
Takk for at du besøker meg.
Det går bra. Du må bare ta vare på deg selv.
Hva skjer?
Bare en liten stund, Esther.
- Hva er en liten stund? - Bare til du kommer deg på beina igjen.
Tar du ham med? Hvor tar du ham med?
La oss ta et øyeblikk her.
Han er sønnen min. Han er alt jeg har igjen.
Du er ikke annerledes enn meg. Vet du det?
Du er ikke annerledes enn meg. Det har du alltid trodd.
Du blir akkurat som meg, hører du?
Jeg skal vise deg hvordan det er. Se på meg. Du blir akkurat som meg.
Ser du meg?
Du blir akkurat som meg. Vent og se. Du kommer til å angre.
Ikke ta ham fra meg.
"Akt det for bare glede når dere mottar mange prøvelser.
Når troen settes på prøve, blir du tålmodig."
Nydelig.
Ditt?
Det var min mors.
Er det sånn du kom inn i kirken?
Delvis.
Faren min var prest. Han sa at jeg hadde det i meg da jeg var ung.
Alle søsknene mine har det. Jeg har fire søstre.
Hvor er de nå?
To er i Texas. Skarlagensfeberen tok de andre
mens jeg spredte ordet.
Ollie hadde det. Skarlagensfeber. Og Ada.
Da de ble satt i karantene, sluttet Ada aldri å rope på meg.
Jeg klorte på døren som skilte oss til neglene mine ble revet av.
Midlertidig adskillelse er en byrde i våre liv.
Men gjenforeningen varer evig.
Tror du på det?
Jeg må. Jeg har ikke noe valg.
De er heldige som har deg.
Syns du ikke det?
Etter Ada var søvnen min dårlig.
Og jeg gjorde ting.
Ingen post i dag. Brevbudet sa at det var dis.
Gud i himmelen, jeg takker deg. Jeg takker deg for Bellum-familiens varme.
Du knyttet oss sammen gjennom Henry. Det er jeg takknemlig for.
Takk for Roses vedvarende helse,
og vi ber deg holde lille Ollie i ditt kjærlige lys.
Jeg husker et vers faren min lærte meg.
"Verken han eller hans foreldre syndet,
men det var for at Guds gjerninger skulle åpenbares på ham."
Takk for denne næringen.
Og takk for dette.
Kom dette i dag?
Er det fra pappa?
- Neste, lille... - Hva har han å si?
Stopp!
- Rose? - Jeg...
Hei.
"Kjære jenter.
Mitt første håp er at dere kan av...
Avkode.
"Avkode håndskriften din."
"Mitt andre håp er at disse gresstråene fortsatt er grønne når de når dere.
Da jeg plukket dem, var fargen klarere enn noe annet.
Den neste delen er bare for mamma."
Kom igjen.
Forteller dere hemmeligheter?
Nå, Rose.
Sett henne ned.
Det virker som en dårlig idé.
Hvem er du?
Rose, les brevet. Høyt.
"Jeg har det bra, Margaret, men jakken min ble tatt.
Sammen med brevet i lommen, penger og søtsaker til jentene.
En prest hang i nærheten og ba om å få overnatte.
Neste dag kom ikke romkameraten min tilbake fra lunsj.
Fant ham med hodet knust som et egg, støvlene dratt av føttene hans.
Ingen vet hvordan presten slapp unna. Som om han bare forsvant."
Jeg ville ikke skade dere.
- Hvor er pengene? - Borte.
Hvor er dine?
Borte. Slipp henne.
Det skal jeg. I bytte mot det brevet.
Vi bør passe på det. Se hva sheriffen synes.
- Dere hadde sultet uten meg. - Uten deg ville hans første brev nådd oss.
Vi kunne ha dratt!
"Vis gjestfrihet til fremmede, for slik har noen hatt besøk av engler, uvitende."
- Engler. - Jeg fikset henne.
Hva om jeg gjør om på det? Får henne tilbake slik hun var.
Fikset henne? Du er en svindler.
Var faren din, presten, også en svindler?
Faren min ville likt deg.
Kom deg ut.
Kom deg ut!
Jeg ville også vært redd.
Dere er her ute helt alene.
Vet ikke når en mann kan komme forbi.
Et par låser. Litt hyssing?
Det stopper ikke meg.
Det stopper ikke den grå mannen.
Vi ses.
Mamma.
Ollie.
Sa du det?
Hva gjør du, Esther?
Du blir akkurat som meg.
Vent og se. Du puster ham inn. Han får deg til å gjøre fæle ting.
Mamma.
Var du ute hele natten?
DEN GRÅ MANNEN
...siver gjennom sprekker... Du puster ham inn... gjør fæle ting...
Margaret.
Det stopper ikke.
Mamma! Få oss ut!
Mamma!
Åpne døren! Lås den opp, vær så snill!
- Mamma! - Er han der inne?
Få oss ut!
Mamma!
Kom dere ut! Løp!
Veltet du lampen?
Nei, det er Wallace.
Hvordan gjør han det?
Jeg var oppe hele natten.
Dørene er fortsatt låst.
- Med mindre han ikke trenger dører. - Hva mener du?
Jeg burde ha forseglet under denne døren.
Mamma, Den grå mannen er bare en historie.
Jeg lånte Wallace boken en dag.
Men han helbredet deg.
Ikke sant?
Han kom seg inn i et låst hus mens jeg sto vakt.
Det er det han vil.
Hent søsteren din.
Skyv stoffet under døra og ikke kom ut.
Hei.
Du ser godt ut.
Hva gjør du her?
Jeg vil be om unnskyldning, Margaret.
Det jeg tenkte, og det jeg sa... Jeg er lei for det.
Vi er familie. Kan vi legge det bak oss og starte på nytt? Jeg savner deg.
Jeg savner jentene og...
Vel...
Folk begynner å bekymre seg. De har ikke sett deg på en stund.
Det er vanskelig med så lite lys.
Men det er lettere å puste.
Jeg lurer på om det hjelper å komme seg ut mer.
Det er sprøtt hva som skjer når man får fred til å tenke.
Det kan være lurt å ta av lokket og slippe ut litt damp.
Jeg har prøvd å komme meg ut mer.
Jeg jobbet med presten, bedt om å få orden på tankene.
Jeg har besøkt Thomas.
Margaret?
Du kan begynne med dansen i kveld.
Tro meg, du vil ikke at folk skal spekulere slik de har gjort.
Du bør vise dem at du har det bra.
Du har rett.
Vi burde komme oss ut mer.
Ja.
Skal vi virkelig på dansen?
Esther sa at folk var bekymret for oss, så...
Vi må holde masken og dra.
Sheriff Bell vil være der.
Vi kan fortelle ham om Wallace.
Om hva som har skjedd.
Uten brevet fra faren din...
Hvis sheriffen trodde noe var galt, eller...
Han kan ta dere begge. Lov meg at du ikke nevner det.
Den er så fin.
Du gjør den fin.
Bli inne!
Vi har det bra. Du?
- Rose! - Jeg får ikke puste!
Mamma!
Mamma, stopp!
Hva feiler det deg?
Du skrek! Du ble kvalt! Du fikk ikke puste!
Nei, jeg lo!
Den er ødelagt.
Jeg synes ikke vi skal dra.
Du vil fortsatt se perfekt ut.
Det er ikke bare kjolen.
Hva...
Slutt!
Det går bra, Rose.
Pappa kommer snart hjem, og vi finner ut av alt.
Frem til da må jeg bare gå og vise alle at vi har det bra.
Dere ser friske ut, Margaret.
Vi føler oss mye bedre. Takk.
Unnskyld meg.
- Ja, det stemmer. - Margaret.
Vil du danse med meg?
Gjerne.
Hvordan går det?
Vi var litt syke, men vi føler oss mye bedre.
Godt å høre. Har du hvilt nok i det siste?
Hvordan det?
Hva sa Rose?
Hva mener du?
Ingenting. Hun har hatt mareritt i det siste.
- Margaret? - Hva?
Du...
Kjære vene.
Det er bare et kutt.
Det er bare beinet mitt.
Fortsett å spille.
Beklager. Unnskyld meg.
Hva gjør du med ham?
Med pastor Shaw?
Unnskyld meg. Jeg ville ikke at jentene skulle gå glipp av dansen,
men dette kuttet gjør meg litt svimmel.
Margaret.
Jeg kan komme innom senere med helbrederen jeg nevnte.
Helbreder?
Ja.
Du mener Wallace.
Nei.
Han heter Everett Lee.
Han er hyggelig. Han fikk tankene mine på rett kjør...
Han hjelper meg med å holde huset i gang, og han skaffet meg dette.
Jeg blåser i hva han kaller seg.
Det er mannen som gjemte seg hos oss, sheriff.
Som truet oss!
Margaret.
Det kan ikke stemme.
Du huser en morder.
Henry sendte meg et brev. Helbrederen din drepte en mann i...
Nei, hun snakker sant.
Jeg så ham også. Han truet med å komme tilbake.
Ser du?
Han er ikke av denne verden.
Han er...
Han har sneket seg inn i huset vårt, flyttet ting om natten
og prøvd å skade jentene.
Han kommer seg gjennom låser, lukkede vinduer.
Han går i oppløsning som støv.
- Han siver inn gjennom sprekkene. - Mamma, vær så snill.
Man kan puste ham inn.
Han får deg til å gjøre fæle ting.
De sladrer akkurat nå.
Lurer på om jeg...
- Om jeg... - Men jeg sa at jeg også så ham.
Spiller ingen rolle.
De så meg slik.
Mamma?
Mamma.
Hvem gjorde det?
Du gjorde det.
Når?
Var han inni meg?
Det går bra.
Vent.
Du hørte vel det?
Ja. Men hva om det er noen som ser til oss?
Ta på dere maskene. Skyv stoffet under døren så snart jeg går.
Margaret.
Wallace!
Margaret.
Her, Margaret.
Margaret.
Her, Margaret.
Du blir akkurat som meg.
Margaret.
- Her, Margaret. - Margaret.
Folk snakker.
Bak deg.
Mamma!
Hva skjedde? Var det Wallace?
Ja, men han forsvant!
Hva mener du?
Som i boken!
Han er i luften, Rose!
Han kan være hvor som helst!
Kom deg inn! Nå!
Mamma?
Wallace?
Ada, jeg er lei for det.
Jeg er lei for det.
Vær så snill, slipp meg inn.
Vær så snill.
- Mamma? - Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
Mamma?
Du sover.
Det er deg.
Du går i søvne igjen.
Det er meg. Det er Rose.
Mamma, det er meg! Våkne.
- Ikke skyt, det er Rose! Datteren din! - Ikke skyt, det er Rose! Datteren din!
- Ikke skyt. Legg ned pistolen. - Legg ned pistolen.
- Mamma, jeg er redd. - Mamma, jeg er redd.
- Stol på meg! Våkne! - Stol på meg! Våkne!
Du er ikke Rose.
Mamma.
Mamma!
- Mamma! Ma... - Mamma!
Rose, hva gjør du her ute?
Den grå mannen hjemsøker oss ikke.
Hva snakker du om?
Det er deg.
Du gjør ting i søvne igjen.
Det er sånn stolene beveger seg og hvordan sengen tok fyr.
Aldri si det igjen om søvngjengeriet.
Ikke til noen.
Mamma, hvorfor gjør du dette?
Hvorfor?
For å beskytte deg.
Da skulle vi ha dratt.
- Jeg prøvde å holde oss sammen. - Mamma.
Du, jeg,
og søstrene dine.
Ada er død!
Forstår du ikke?
Dere jenter er meg.
Deler av meg.
- Avkuttede biter som aldri gror. - Du skremmer meg.
Jeg blør når dere er skadet.
Jeg er i live i den graven,
og kveles under jorda med søsteren din.
Jeg ville gjort hva som helst for å holde oss sammen.
For å holde oss hele.
Rose!
Ollie!
Stopp! Ikke mamma. Ok?
Hun pustet inn Den grå mannen.
Du lyver!
Tante Esther?
Det er for sent!
Du har ingen steder å dra, Rose!
Slipp henne!
Mamma!
Det var ikke Wallace.
Du drepte tante Esther.
Du skader henne, Rose!
Slipp henne!
Hjelp!
De vil ta deg.
De vil ta deg bort. Vær så snill.
Hei, vennen.
Hvor er mamma?
Rose, går det bra?
Hun er ikke i form.
Rose?
Greit.
Gå og vent der inne.
Ikke vær redd. Vi skal bare ha en hyggelig liten prat.
Jeg vet ikke hva det er med henne.
For prærieulvene.
Har du sett en nylig?
De er alltid i nærheten.
Kom Esther innom, Margaret?
Hun sa hun skulle dra innom.
Jeg håper hun ikke gikk seg vill i stormen.
Margaret, jentene virker rystet.
Rastløse, antar jeg.
Kanskje jeg bør ta dem. Bare til Henry kommer tilbake.
Hei.
Margaret, det er bare noen få dager igjen nå.
Du har vært veldig flink.
Bli her. Ikke se.
De kommer til å henge meg, Rose.
Men det er en vei rundt det.
En måte å holde sammen på.
En gjenforening som varer i en evighet.
Vi bare sovner som en vanlig kveld,
men lenger.
Vær så snill, nei.
Jo, vennen.
Det er den eneste måten.
Det er greit å være redd.
Det er greit. Kom hit.
Kom hit.
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for alt, Rose.
Du er mitt livs kjærlighet, det vet du.
Jeg er bare så trøtt, mamma.
La oss dra til Ada. Greit?
Kan du fortelle oss om hveten først?
Ja.
Det første året grodde det godt.
Det rakk meg til brystet.
Da vinden blåste, gynget hveten som havet.
Vi lekte på den åkeren i timevis.
Alle sammen.
Kan vi få medisinen i ferskener?
Det er en fantastisk idé.
Ollie!
Mamma!
Jeg prøvde å stoppe henne, men Ollie ble redd og løp ut.
Hun må være med oss.
Hun kan drukne!
Vær så snill!
Hvor er hun?
Unnskyld.
- Hva? - Grønt!
Til minne om DALE WASETA MARK GADBURY
Filmen er dedisert til Donald Jesse Joines
Tekst: Elise Hestås