Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
JEG STOLER KUN PÅ ÉN TING VED EN KVINNE: AT HUN IKKE VÅKNER TIL LIVE IGJEN
NÅR HUN ER DØD. - ANTIFANES
Hedda... Tesman.
Er dette huset til ektemannen din?
Hedda går bra.
Kan du fortelle hva som skjedde den kvelden,
som du husker det, frem til skuddene?
Hukommelsen er litt uklar.
Det var jo fest.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Jeg så en blodig person
- i foajeen min. - Før det.
- Det var mye skriking... - Tidligere.
Hvor skal jeg begynne?
På begynnelsen.
Hedda?
Eileen Lovborg er i telefonen.
Hun insisterte på å få snakke med deg.
Eileen Lovborg. Jeg trodde du ikke ville snakke med meg igjen.
Hedda Gabler. Jeg hørte at du skal ha fest i kveld.
Ja. Jeg skal presentere herr og fru George Tesman til sosieteten,
og vise hvem vi er.
Hvem dere ikke er.
Vil du komme?
Det blir akkurat som i gamle dager.
Håper ikke det.
Vi sees i kveld.
Eileen...
Pass dere. Poteter i farta.
Jeg sa det i morges, John. Jeg vil ha sju hele sitroner.
- Bra jobbet, vennen. - Du må bruke mer saft i den.
Endelig en dame som vet hva hun gjør.
Silvie, du kan ta i mer.
Du må mose potetene skikkelig.
Fort deg nå.
Tråden er løs.
Ingen blomster.
Nei vel, frue.
Hallo. Sett ut disse.
Beklager, frue.
Beklager, kjære.
Går det bra?
Blomster. Blomster overalt.
God morgen, frue.
Ut.
God morgen, deres høyhet
God morgen.
Dommer Brack. Du er tidlig ute til fest, ikke sant?
Kjøpte dette huset til deg, fru Tesman.
Skal jeg straffe deg?
Ikke sikt på meg.
Har du gått fra forstanden?
Å nei. Jeg traff deg vel ikke?
Vet mannen din at du er der?
Spør ham selv.
Dommer Brack ga oss lånet tross ablegøyene dine.
Professorstillingen er tilbakebetalingen.
Kan du snakke med professor Greenwood i kveld?
Hvorfor det?
Han velger professoren.
Jeg må innynde meg.
Han liker folk som deg. Han liker
bohemer og... Nei.
Han må ha det gøy i kveld, ellers får jeg høre det for alltid.
Det går fint, Tesman. Det blir gøy i kveld.
Du møter vennene mine,
jeg møter kollegene dine.
Jeg har også venner. Ikke vær frekk.
Det er dine venner som...
De har gode manerer og fine familier.
Greenwood vil elske dem, og derfor deg.
Ja, det bør han.
Ingenting kan gå galt i kveld, Hedda.
- Ingenting. - Jeg hørte deg.
Og legg bort pistolene.
Lukk hekten øverst.
Nei, ikke smykket.
Har Lovborg ringt igjen?
Nei.
Jeg var overrasket over at hun var invitert.
Glemte å nevne det.
Hedda?
Ja?
Alt dette er fordi du ville det. Huset, selskapet.
Det er mye penger og stor innsats... for din skyld.
Håper du er fornøyd.
Ser du ikke det?
Du vil vel danse med meg?
Kanskje.
Du er nydelig, elskling.
Takk. Du er veldig kjekk.
God kveld, Greenwood.
- Takk. - Takk.
Er Brack her enda?
Han er praktisk talt familie.
Han er forretninger. Funksjonell.
Vit forskjellen.
Brillene.
Herr Tesman, jeg...
Herr og fru Dunbar, så fint at dere rakk det.
- Godt å se deg. - Takk for at dere kom.
- Sjarmerende. Jeg elsker blomsten. - Takk.
Dommer Brack, kan du vise dem inn?
- Selvsagt. Vær så god. - Takk.
Ikke helt min smak.
Professor Greenwood,
takk for at du kom.
- God kveld. Min kone, Tabitha. - Hyggelig.
Står til?
- Hyggelig. - En glede.
Sjampanje, elskling?
- Takk. - Gjennom der.
Takk.
- Tusen takk. - Takk.
- Hun er mørkere enn jeg forventet. - Ikke så høyt.
Tok du med reven?
Klart det. Hva tar du meg for?
- Oi. - Hvem er det?
En snodig mann.
Har han hull i øret?
Hvem er det? Det er vel ikke en av Georges venner?
- Vet ikke. - Nei,
det er absolutt fru Tesmans venner.
Vi kan ta det festtrikset.
Du snakket med Greenwood.
Kjenner du ham godt?
En god stund. Det må være drøye ti år.
Han husker meg kanskje ikke straks.
Før jeg fikk fast jobb, studerte vi...
Vi visste ikke om vi var på rett sted da vi kom.
Beklager, Tabitha. Hva sa du?
Vi ble overrasket da vi kom opp oppkjørselen.
Det er fint. Større enn vi trodde.
Dommer Brack, har du møtt Greenwoods kone, Tabitha?
Hun sier at hun er maler.
- Hyggelig. - Takk.
Vær grei og gi meg en sånn, om du fyller på.
Unnskyld meg.
Frekt. Vi har tjenere til det.
Men jeg vet at du liker å leke.
Skremte jeg deg med pistolen min?
- Du kom ikke for å hilse på. - Ikke?
- Du unngår meg. - Du elsker å jage.
- Du virker... - Hva da?
Nervøs.
Huset er nydelig.
- Dyrere enn vi tenkte. - Ikke begynn.
Fru Ellison er i døra.
Sier hun er en gammel venn.
- Hent henne. - Ja, frue.
Her.
Du er søt.
Hva slags malerier lager du?
Noe pent?
Å nei. Har du gått hit?
Fru Tesman, beklager å forstyrre.
Jeg ante ikke at du var i byen, fru Ellison.
Jeg ville ha bedt deg.
Jeg ville bare snakke om...
Bare se om...
Ja?
Eileen Lovborg.
Er hun her?
- Du må bli. - Nei.
- Men ikke kledd sånn. - Jeg...
La oss finne nye klær til deg.
- Gjestene... - Ingen trenger meg.
Jeg er lutter øre.
Jeg må bare snakke med henne.
Hvordan har du hatt det? Siden jeg...
Ungdomsskolen.
Ja. Stemmer.
Alt vel med herr Ellison?
Hvordan går det hjemme?
Kom igjen, fru Ellison...
Slutt. Ikke kall meg det.
Bare Thea er greit.
Så klart.
La oss få av deg disse klærne, Thea.
Vi kan prate.
Skolevenninner.
Vi var ikke venninner.
Du pleide å lugge meg.
Gjorde jeg?
Du var fryktinngytende.
Det husker jeg ikke.
Hver gang du gikk forbi i trappen.
En gang sa du at du skulle svi det av.
Utrolig at jeg aldri gjorde det.
Jeg sa: "Jeg tror denne kjolen duger."
Skal du være hjemmefra lenge?
Ja.
Hva skal du gjøre alene?
Jobbe.
- Med Eileen? - Ja.
Ikke din farge.
Hva med penger?
Jeg skriver. Jeg skrev den forrige med Eileen,
den ble utsolgt for to uker siden.
- Er du utgitt? - Navnet mitt står ikke på.
Men førsteutkastet til den neste er ferdig, og...
Det er hennes beste verk.
Det er på en måte...
Barnet deres?
Ja. Sånn kan du si det.
Navnet mitt står rett under hennes.
"Thea Ellison"?
Clifton. Vil ikke ha min manns navn på den.
Nei. Bare din fars. Løft armene.
Hun er litt røff.
Det siste jeg hørte, var at hun ble arrestert for fyll.
Hun er annerledes nå. Mildere.
Mer forsiktig.
Annerledes?
Hun sluttet å drikke.
Hun forstår hvor ille det er.
Du har gjort litt av et inntrykk.
- Jeg tror ikke det. - Ikke vær blyg.
Du har rehabilitert vår lille koseklump.
- Det er det hun sier. - Jaså?
Og du er her for å se til at hun holder seg unna trøbbel?
Hun kommer vel?
Ja.
Ikke si noe.
Jeg er bare urolig.
Gikk du fra mannen din før planlagt?
- Vi trenger en plass til. - Selvsagt.
- Hopper du én ned? - Hoppe?
Hopp, hopp.
Perfekt.
Ser du? Ikke noe problem.
Dette er Thea Ellison, mine venner.
Thea.
Er det det?
Ja.
Jeg vil gjerne ha påfyll.
Oversetter du gammelgresk?
- Ja. - Jeg vil gjerne høre om det.
Ville ikke trodd alt jeg har funnet på bibliotekene.
Gamle dokumenter, notater, papirer som ingen visste om.
Utnyttet bryllupsreisen.
- Kastet ikke bort tid. - Nei.
Jobbet du på bryllupsreise?
I alle seks månedene?
Ja.
Ikke noe mer livlig?
Hedda er umettelig.
Jeg tok henne med på mange fine restauranter.
Ja. Hun elsker å bli tatt.
Du må være en av fru Tesmans venner.
Ja.
Det er Jane.
James? Fornavn eller etternavn?
Etternavn. Professor John Henry James.
Hvem ser du på?
- Ingen. - Alle.
Eileen var kjent med... en kvinne.
Hun sier hun prøvde å skyte henne da Eileen slo opp.
Folk gjør ikke slikt her.
Kvinnen er tilbake.
Er hun her når Eileen kommer,
er jeg redd det kan bli oppstyr.
Ikke uroe deg.
Du kan bekymre deg for sikkerheten når hun kommer.
Vil ikke at hun skal miste muligheten.
Hva da?
På universitetet.
Professoratet og legatet.
Hun sier det ikke, men hun trenger jobben.
Ikke bare for sinnstilstanden, men gjelden.
Hun skal vise manuset til Greenwood.
Forhåpentlig går det i boks.
Ikke snakk om jobb til bords.
Jeg er ikke bekymret.
Jeg får stillingen og kan betale gjelden.
Eileen Lovborg søker på jobben din
på universitetet.
Med legat og det hele.
Hva?
Hun vil bli vurdert.
Konkurrerer jeg med henne?
Hun sjarmerer Greenwood.
- Ham eller kona? - George.
Hva gjorde hun?
Hva gjør hun?
Du har vel hørt ryktene.
Hun har visst forandret seg.
- Sluttet å drikke. - Å?
Mens hun var hos Ellison-paret.
Har det noe å si?
Vi giftet oss, vi lånte penger,
vi fikk gjeld fordi stillingen var så å si min.
Det var før Eileen Lovborg dukket opp.
Ikke vær redd for konkurranse.
Det er ingen lek.
Bryr du deg ikke?
Jeg bryr meg veldig mye, elskede.
Gleder meg til å se hvordan det går.
Han hater å skylde penger.
Jeg har alt sagt at det ikke haster.
Men vi skulle vært mer måteholdne.
Hysj. Kom.
Hvor skal vi?
"Hysj", sa jeg.
Vakkert hus.
Og noen av din kones venner er interessante.
Det vet jeg.
Hva er dette?
Ikke si "hjertets nøkkel".
Våpenskapet.
Jeg fant den på loftet.
Så det var general Gablers pistol du skjøt på meg med.
Får jeg ikke kjøpe dem
nå som de er funnet?
Jeg har bare dem etter ham.
Jeg kjenner lausunger det har gått verre med.
Takk for påminnelsen.
Vet du hva faren min kalte meg?
Den pene lille saken sin.
Så han ga meg sine peneste saker.
Disse.
Du har alltid vært en pen, liten sak.
Jeg savnet deg, hver eneste dag du var borte.
Jeg også.
Mener du det?
Jeg trodde du hadde det fabelaktig.
Fabelaktig.
Tesman sa at...
Det var fabelaktig for ham.
Kjedelige idiot.
Du velger.
Tiden min var ute.
Uansett...
Hva vet du
- om Eileen Lovborgs tilbakekomst? - Hva med den?
Hvordan går det med henne?
Som du sa. Hun går på den smale sti.
Hun har tvilsomme venner enda, men de er morsomme i små doser.
Hvordan det?
- Du vil ha henne, hva? - Nei.
Hun har noe på deg.
Ingen har noe på meg.
Ikke det?
Dette huset er mellom deg og Tesman.
Dette huset var bare til deg.
Han sa du trengte det.
Trodde du på det?
Dere to tror dette huset er mitt livs største lidenskap.
- Er det ikke det? - Nei.
Tesman pleide å følge meg hjem i fjor sommer, etter middagene,
og vi gikk forbi en kveld. Samtalen stoppet litt opp.
Kjøpte jeg hus pga. stillhet?
Stillheten var trykkende.
Som en knipetang, håper jeg.
Han var nervøs og prøvde å finne noe å si,
noe kløktig.
Jeg syntes vel... synd på ham.
Jeg vet ikke. Jeg sa at jeg ville ha huset på et innfall.
- Helt uten videre? - Helt uten videre.
Og?
Vips så var jeg gift med ham.
Og innfallet mitt fikk konsekvenser.
Som de ofte får for oss alle, Hedda.
Jeg kan ikke alltid noe for det.
Jeg gjør bare ting helt plutselig.
Vet ikke hvorfor.
Så...
Eileen.
Har du faktisk ikke hørt noe?
Ikke noe som gjør George til feil valg.
Ligg unna henne, Hedda.
Du er fortsatt general Gablers datter. Og hun er...
En konkurrent.
Ikke for meg.
Kom.
Ikke motstå.
Du har ikke makt over meg.
Jeg styrer dette.
Jeg sier når.
- Virkelig, Hedda? - Hva er det?
Om jeg har overgitt meg til et liv i fattigdom,
kan jeg falle med stil.
Jeg følte at jeg ikke fikk puste.
Det går bra. Det har skjedd med meg tidligere.
Vil du vente ovenpå,
så henter jeg deg når dr. Lovborg kommer?
Greit.
Hun er ikke helt bra.
Stakkars.
Ikke lag oppstyr.
Vi går til de andre.
Hedda, vennen. Livligere musikk.
Hva?
Hva feiler det deg?
Jeg trodde dette ble vilt.
Du virket klar for et blodbad da du ba meg.
Musikk. Pokker, Hedda.
Ti, Jane. Jeg hørte deg.
Noen av gjestene blir rastløse. Kan du hjelpe?
Ja da.
To...
Mye bedre.
Dere to.
- Nei. - Kom igjen. Det er bare en vals.
Hun vil gjerne gå.
Kom, kjære.
Du.
Kanskje senere.
Det skal jeg huske.
- Kjære? - Jeg kunne ikke.
Kom igjen.
Dere er neste.
Georgie. Er det greit at jeg låner ham?
Hedda.
Gabler.
Dr. Lovborg.
Lenge siden sist.
- Takk for at du kom. - Takk for at jeg fikk komme.
Fru Tesman.
Kom inn. Ta en drink.
Jeg har med noen venner. Går det bra?
- Dessverre... - Helt greit.
Kom inn.
Så pen du er.
Sjarmerende.
Rolig. Dette er mannen hennes, dr. George Tesman.
Hvor er baren?
Der.
Kom igjen.
Vær så god.
De skulle oppføre seg.
- De har det. - Hedda.
Det er ikke... min feil.
Nei vel.
Dr. Lovborg,
jeg har hørt at den nye boken din selger godt.
Så spennende.
Kjøpte nettopp et eksemplar.
Jeg har ikke fått lest den enda, men...
Spar deg bryet.
Du trenger ikke være ydmyk.
Nei da. Det er ingen stor sak.
Den fikk gode omtaler.
Det var det jeg ønsket.
Så jeg skrev ikke noe kontroversielt.
Handler ikke boken om sex?
I antikken.
Ingen lar seg ryste av knulling på tusen år gamle leirkrukker.
Kanskje jeg tar feil.
Uansett...
Det ekte verket er dette.
En oppfølger til den første.
Hva mer har du å snakke om?
- Fremtiden. - Til?
Sex. Ja.
Hva kan vi vite om fremtiden til det eller noe som helst?
Vi kan peke ut trender.
Jeg hadde aldri kommet på å skrive noe sånt.
Nei, sikkert ikke.
Lovborg.
Greenwood.
Fint å se at du ser godt ut.
Takk.
Drink?
Svært fristende, men nei takk.
Litt vann eller brus til meg.
Brus?
George!
Har dere en labyrint?
Får jeg se den?
Det er det eneste eksemplaret, og du får det ikke.
Hedda, vennen.
- Ja. - Bli med meg.
Fru Tesman.
Hedda, kjære.
La kvinnene snakke.
Kom.
Hedda, vent!
Hedda!
Hedda, hvor er du?
Hedda Gabler.
Gift.
Med George Tesman.
Ja.
Sånn er det.
Hvordan kunne du kaste deg bort?
Hva?
Han er så...
Han er snill.
En akademiker, som deg.
- Han er hvit. - Han...
- Og fra middelklassen. - Han har en god jobb.
- Eller får... - Eller kan få.
Hedda!
Når skal du forstå at alt du trenger i livet,
må du skape selv?
Hva gjør du når han kjeder seg?
Om han stikker? Når han ser gjennom deg.
Det går nok bra.
Han snakker om at han vil ta seg av meg,
gi meg alt jeg vil ha.
Som dette dumme huset?
Ambisjonene er større enn lommeboken.
Dommeren hjalp litt.
Han lovet faren min å passe på meg.
Hjelpe meg her og der.
For en ménage a trois.
Hedda!
Savner du meg ikke?
Som en blindtarm.
Nå er du plutselig lykkelig. Er det sånn å forstå?
Godt selskap er sånn.
- En rask titt. - Nei.
Nei, Hedda.
- Hedda. - Hedda.
Der er du.
Utsikten fra Val D'Ampezzo
- var slående. - Jaså?
Hva het den fjellkjeden?
Dolomittene.
Dolomittene. Så klart.
De er artige, de fjellene.
Hørte du er kurert for lastene.
Man blir aldri kurert. Man motstår.
- Og du motstår? - Ja.
Hver gang?
Tre måneder og tre dager nå.
Ikke til å tro.
Troen din er ikke min sak.
Hun jeg kjente, kunne ikke gi seg når hun begynte.
Så jeg begynner aldri.
Ødela din søsters bryllup
fordi du var full og høy, om jeg ikke husker feil.
Derfor begynner jeg aldri.
Snakker hun til deg nå?
Får du møte barna?
Hold kjeft, fru Tesman.
- Hårsår. - Nei.
Bare irritert for at jeg betrodde meg til deg.
Makten du hadde over meg.
Tror du jeg hadde makt over deg?
Ja, den typen intelligente kvinner bruker når de kjeder seg veldig.
Hvor skal du?
Hvor er Thea? Jeg er lei av å løpe langs denne dumme hekken.
Har vært i byen én dag,
og er alt innblandet i ditt lettsindige liv.
- Lettsindig? - Lettsindig og feigt.
Du kaster bort tiden på å kravle som en kakerlakk
for å forme en manns skjebne.
- Form din egen. - Gi deg.
Jobb. Skriv.
Gjør hva som helst.
Jeg flyttet fra moren min da jeg var 17.
Da hun fant boken om lesbisk sex. Jeg vet alt om det.
Du vet ingenting.
Jeg gjør det.
Jeg har undersøkt selv.
I all hemmelighet?
Når ingen ser eller mistenker.
Beskytter ryktet ditt.
Alltid.
Hedda, du kan bli så mye mer.
Se på meg. Du klarer hva som helst.
For eksempel?
Bli professor?
Hvor mange kvinner underviser på universitetet?
To.
Og begge er vel hvite?
Samme det.
Du ble sur da jeg valgte ham.
En gang i tiden, så.
Ikke nå lenger. Ikke på lenge.
Siden Thea?
Hun er der enda.
Jeg så vesken hennes ved døren.
Vet hun at kakerlakker kan leve hodeløs i en uke?
Unnskyld?
Hun er ovenpå.
Hedda.
Du og Thea er litt av en duo.
Hun er genial.
Hun har bare blitt mobbet til dumhet.
Det tror jeg på.
Det er spesielt å gå fra mannen for et løfte og en bok.
Ja. Modig.
Forsiktig. Jeg blir sjalu.
Hva er det?
Liker du våpen enda?
Ja.
Hvorfor skjøt du meg ikke?
Da du dro?
Da jeg dro.
Jeg visste at du ville det.
Så klart.
Hva?
Feig innerst inne.
Det var ikke det feigeste jeg har gjort.
Er du modigere nå?
Selvsagt ikke.
Hvor er Thea?
Andre dør til venstre.
Hvor har du vært?
Jeg var hjemme hos deg, men de sa at du hadde dratt.
Jeg måtte dra.
Du liker visst ikke selskapet.
Jo da.
Jeg bare...
Jeg tenker på at når alle drar,
så virker huset stort, ikke sant?
Jeg kan ikke underholde slik jeg tenkte.
Kanskje jeg kan interessere Tesman i en karriere i politikken.
Nei. Politikken er ikke noe for ham.
Han egner seg særs dårlig.
Mulig. Men kan jeg ikke gi ham et puff?
Få ham til det?
- Hvorfor puffe ham mot fiasko? - Det har jeg sagt.
Tror du det er helt umulig at han blir
statsråd?
Statsråd?
Da måtte han hatt penger.
- Mye penger. - Penger, penger.
Hva feiler det deg?
Er det helt håpløst?
Professorstillingen?
Ærlig talt?
Kanskje... Den nye Lovborg overrasker meg like mye som deg.
Hun kom sterkt tilbake.
Hun er dristig og provoserende, og hun er kvinne.
De liker det nå for tiden, med måte.
Tenk på hva som helst annet.
Du får sikkert mer ansvar.
Noe mer... presserende.
Du får aldri se noe slikt skje.
- Aldri. - Hvorfor ikke?
Hadde vært en dårlig mor.
Jeg hadde vært fæl.
Du tok det trygge valget.
Det eneste valget, egentlig. For en som deg.
Du kan ikke gjøre noe nå.
Bare spill rollen og ligg unna trøbbel.
Sørg for at Greenwood aldri har tomt glass.
Han der borte.
Ja vel, frue.
Hva vil du ha?
- Jeg tar en Manhattan. - Greit.
Unnskyld meg.
Jeg har hørt mye om deg, fru Tesman.
Men du vet ikke at du ikke kan kalle meg det.
Om vi skal være venner.
Vil du være venner?
Nå? Hva har du hørt?
At du var fyrig før du ble temmet.
Du er dikter.
- Så tydelig? - Som alt annet ved deg.
Fortell om meg.
Jeg ville det.
Men du er for edru til slik ærlighet.
Hjertens enig.
I så fall...
Martini til herren, er du snill.
Og en til fru Greenwood.
Du blir fallen.
Jeg blir en fallen kone.
Ikke en fallen kvinne.
Når de gir ut boken vår,
kan ingen si noe mot oss.
Det vil de.
Men det er uviktig.
Det går bra.
Alle er drita og kan ikke skille ræv fra albue.
For et vakkert syn.
Hedda, kan jeg låne kjolen din i kveld?
Du får den tilbake renset i morgen.
- Skal dere dra? - Best å motstå fristelsen.
Kom igjen, Eileen. Du er sterkere enn det.
- Kom. - Synd.
Jeg kom for å si at professor Greenwood
vil snakke med deg om boken.
Den nye.
Spurte han etter meg?
Og han er svekket.
Hedda. Jeg trenger deg nede.
Et øyeblikk.
Nå.
Så klart.
Hva gjorde du der oppe?
Har du snakket med Greenwood?
Kjernehypotesen berammer empati som en lidelse.
Det er interessant.
Jeg har trukket lignende slutninger.
Hva har du gjort?
Empati er unødvendig.
- Frue. - Nei takk.
Hva ler du av?
Hedda kommer til å skape trøbbel.
Det går bra.
Bare hold deg unna ødeleggelsen.
Unnskyld.
Når skal du snakke med ham?
Etter Tesman.
Professor Greenwood, liker du skotsk whisky?
Ja. Veldig godt.
Du trenger en drink til.
- Kom. - Så flott!
Du ville vise ham boken, så gjør det.
Blir du med?
Jeg ordner en drink til deg.
Hedda er nok der.
Han ser hvor forandret du er. Det gjør alle.
Ikke noe å være redd for.
Jeg er ikke redd.
Kom igjen.
Rolig. Om du klarer det.
- Hallo. - Hallo.
- En drink? - Nei takk.
Hva pønsker du på?
Ingen verdens ting.
Jeg bør gå før noe fælt skjer, eller hva?
Ikke tøys.
Det beste tidspunktet å dra er etter noe fælt
skjer, men før politiet kommer.
Du er så fæl.
Hedda.
- Er du interessert? - Fru Tesman.
Flott selskap. En broket gjeng.
Ville være sikker på at det ble gøy.
Kunne ikke bare snakke om graver, bøker og bronsealderen hele kvelden.
Gleder meg til å lese boken din. Høres fascinerende ut.
Du kan få et tidlig eksemplar.
Om du vil skrive en tidlig omtale i tidsskriftet.
Jeg ser om vi finner plass.
Jeg må gå.
Har noen sett kona mi?
Hun er i labyrinten.
Ha en fin kveld, damer.
- Dr. Lovborg. - Professor Greenwood.
Vi sees snart.
En glede.
Roland, står til?
- Reginald. - Flott å se deg.
- Beklager, professor. - Tusen takk.
- Hørte du det? - Ja. Fantastisk.
- Det skjer faktisk. - Jeg sa jo det.
- Martini, frue? - Drikk noe, du ser tørst ut.
Jeg drikker ikke.
Eileen. Én kan da ikke skade.
Hun drikker ikke.
Aldri? Jeg trodde du bare kuttet ned.
Det var ikke det jeg sa.
Og om jeg sier du må?
Da hadde du snakket.
Adlyder du meg ikke?
Ikke i dette.
Jeg synes du skal det.
Det er dumt.
- Å? - Det er greit for Thea, men ikke deg.
Skriv bøkene med dem,
undervis med dem.
Du får kanskje til og med jobbe med dem,
men de respekterer deg ikke om de ikke tror du klarer det
- som gutta. - Vær så snill.
Du så Greenwood da du ba om brus.
Som en veik kvinne.
- Hva så du? - Forakt.
Jeg er vant til det.
Forakt for interessene dine, ja.
Men ikke for hjernen din.
Karakteren din.
Han kan tro det han vil.
En prinsippfast kvinne.
Hva sa jeg tidligere?
- Ikke bli opprørt. - Opprørt?
Hedda!
Se selv.
Panikken blir til dette.
Panikk på grunn av meg?
Slapp av. Hun ba bare Tesman om å se etter deg på universitetet.
Se etter meg?
- Holde deg unna trøbbel. - Slutt.
Som barnevakt?
- Nei. - Antar
På en måte.
- Hva gjør du? - Jeg?
Etter alt vi har opplevd,
blander du inn kollegaen min?
Han må tro jeg...
Fra akademia til sladrende damer i hjørnet.
Feig innerst inne.
Skål for deg.
Eileen.
Kall meg dr. Lovborg med kollegaene mine.
Jeg vil snakke med mannen din, fru Tesman.
Hvorfor er du sånn?
Du vet hvem hun er.
Herregud.
Hun har kontroll. Du får se.
Jeg vet hvem du er.
Du vil ikke at hun skal styre.
Jeg er ikke dum.
Nei, du er ikke det.
Du er så kløktig, ikke sant?
Så modig.
Kanskje jeg skal svi det av likevel.
Slipp meg.
Hun tilgir deg aldri om du ødelegger.
Jeg tror det. Det kan gå galt.
Dette er som en åpenbaring.
- Ja! - Alle sammen?
Alle sammen! Vi skal bade!
- Ja! - Kom igjen!
- Jeg har ikke badebukser. - Trengs ikke.
Bade?
Dr. Lovborg, får jeg låne deg?
- Kom. - Ikke nå. Vi skal gå.
Hva er du redd for, Thea?
Kom nå, kjære.
- Eileen. - Thea, kom.
Takk, elskling.
Vi bader.
Nei, jeg vil være nær bålet. Takk.
Du knekker om du ikke bøyer deg.
Ikke vær så kjedelig.
Jeg er ikke det. Det er kaldt.
Jane, kan du be henne slutte å være kjedelig
og gå ut i innsjøen?
Thea, slutt å være kjedelig
- og gå ut i innsjøen. - Nei.
- Kom igjen. - Thea.
- Vær modig. - Thea!
Thea!
Nei!
Eileen!
Eileen! Jeg må ha...
Slutt å le av meg.
Eileen! Nei!
Herregud!
Kjære vene.
Faen!
Sier du fra om det går over styr?
Makt medfører visse friheter, George.
Nyt dem.
Thea, vent.
- Du er... - Kom igjen.
Ikke skap deg.
La henne roe seg ned.
Jeg får svi for det i morgen.
Får jeg se på?
Du gjør alt du vil, ikke sant?
Så klart.
Hva er ellers poenget?
Kjære vene.
Beklager.
Tabitha?
Tabitha...
- Han skal dø. - Nei, Reginald!
Hvem var den mannen?
Kom igjen.
Hvordan våger du?
Vent til boken min kommer ut. Da får du se.
Det var det David sa.
Er han her ute?
Nei, ikke sett den idioten på lenge.
Kom igjen. Ikke sprut.
- Reginald, stopp! - Hvem var den mannen?
- Jeg skal drepe ham. - Å, faen.
- Det var ikke noe. - Faen.
Åpne den jævla døra.
- Åpne den jæ... Nei! - Faen!
- Herregud. Er det David? - David!
Hva er det du gjør?
Reginald!
- Kom. - Hvem var han?
Hvem hadde han seg med nå?
Kom igjen.
Drama på høyt nivå.
Kom igjen. Vi kan ikke gå glipp av dette.
Unnskyld meg.
Hallo gutter, har dere en til?
Dessverre. Det er muligens...
Hvem vil danse?
Bare en.
Skal vi danse?
Musikk, takk.
Klare?
Hvem knuller kona mi?
Jeg skyter den som har ligget med kona mi.
Du slipper opp for kuler.
Hva slags pistol er det?
Har det noe å si?
Du er det du skyter.
Det sa faren min.
Det ligner en Webley.
Jeg ville også skutt ham.
- Hedda! - Ville det.
Men...
Legg den fra deg, så er alt gjemt og glemt.
Ikke sant, Brack?
Ingen forbrytelse er begått. Enda.
Du!
Herregud, disse folkene.
Nettopp ferdig å bygge.
Første dagen tilbake og de vil ødelegge stedet.
Sånt et fint hus også.
Like fint som ditt?
Nei. Men jeg tror familien min har litt mer penger.
Om de har penger, har de mer enn disse to.
Dette huset går rett tilbake til banken.
Kanskje dette er siste sprell
før de stenger halve og åpner for omvisninger.
Omvisninger? I ditt eget hus?
Åpent for offentligheten.
Visstnok en del av avtalen.
De får penger til å renovere,
de vedlikeholder, og de får beholde det for veldig lite.
Lite for dem, ikke for oss.
Nærmest i ruiner før de kom.
Jeg forstår det ikke,
men fruen var visst desperat etter det.
Hun kan ikke fylle tjenerfløyen.
Disse jentene er hyret for kvelden.
Jeg er den eneste ansatte. De fikk meg fra tanten hans.
Hun er hyggelig, men skjemmer bort nevøen Tesman.
Jeg har en sønn som er som ham. Besatt av bøker.
Nå underviser han. Aldri vært lykkeligere.
Ikke som Tesman. Han vil ha mer jo mer han får.
Og nå har han giftet seg.
Stakkars jævel.
Jeg har lett etter deg.
Hedda Gabler.
Det var litt av en oppvisning.
Fornøyd?
Hva er det?
Vil bare se på deg.
- Eileen. - Hvorfor tvang du meg til å drikke?
Jeg ville snakke med deg.
Hvorfor kunne du ikke...
Du var ikke deg selv.
Jeg har bare forandret meg.
Folk forandrer seg ikke.
Tydeligvis.
Tror du at du...
Du og jeg...
Om jeg sa ja...
Det ville du aldri.
Feig innerst inne.
Ja.
Men tror du at...
Jeg har prøvd å ikke tenke på deg, Hedda.
Om jeg kunne,
ville det vært annerledes.
Jeg kunne vært en partner i alt dette.
- Nei. - Kunne gjort det du sa.
Bygget noe med deg. Kunne vært...
Lykkelige.
Ja.
Jeg pleide å tenke at jeg aldri kunne bli lykkelig.
Jeg trodde...
...jeg fortjente elendighet,
at jeg var skyldt det
for et fælt liv.
Siden har jeg skjønt at jeg ikke er sånn.
Men du kan aldri bli lykkelig.
Jeg tror du hadde rett i det.
Jeg kan det.
Men ikke sånn.
- Ikke sånn. - Du har alt.
Jeg har ingenting.
Du føler ingenting.
Jeg elsker deg.
Vi var sprø sammen.
Jeg hadde dødd
om jeg ble, drept av en av oss.
Hvorfor kom du hit?
For å vite at jeg ikke elsker deg.
Og?
Gjør ikke det.
Thea ofret alt for meg.
Hun... gjorde meg bedre.
Hun viste meg hvordan en er modig.
Jeg elsker henne.
Jeg måtte vite at jeg kunne gi hele meg.
Du har funnet ut av alt, da.
Ikke vær sint.
Jeg er ikke det. Gå til henne. Men...
"Men-ene" dine har skarpe kanter.
Avslutt det du begynte først.
Gå på biblioteket, snakk med kollegene dine.
Du har lekt med jentene.
Gå og vær med guttene.
Jeg er for full.
Det går bra.
Kom hit.
Greit.
Perfekt. Gå.
Så du er ikke opprørt?
Jeg... Herregud, Eileen.
Vil noen ha noe?
En Old Fashioned.
Til meg også.
Tre gin martini. Skal bli.
Hva er det med jenta?
Hvem?
Thea.
Vi jobbet med boken sammen.
Er det alt?
Nei.
Er hun musen din?
Muse.
Muse er en manns ord
for kvinner de lærer av, av og til stjeler fra,
og ikke vil gi æren, men gjerne vil knulle.
Eller knuller.
Står det i ordboken?
Merriam-Webster's.
Står det i boken din?
Hva mer står i boken?
Hvordan fant du på det?
Jeg visste jeg måtte skrive boken
etter en opplysende samtale med en ung mann i en bar.
Var der med en venn. Mulig dere har møtt henne. Diana.
Det var sent. Like før stengetid, og vi tenkte:
"Hvorfor ikke? Bare én til."
Hun liker oppstyr,
så vi gikk på Cissy's.
Den syndebula?
Ikke vær så prektige.
Vi går inn, setter oss i baren. Jeg tenner en sigarett,
Diana kjøper whisky,
og vi har en fin prat med bartenderne.
Det var to stykker.
Høye, bra.
Svake kjever, dårlig.
Men typisk for sånne.
Hva er sånne?
Lorders glemte lausunger.
Vi flørter litt.
Med meg fører det jo ikke noe sted.
Etter en stund begynte de å kjede oss, så vi fant et bord.
Kom til knullingen.
Og så.
Vi sitter der,
Diana klager om den kjedelige mannen sin, Richard,
som er kjedelig og fæl.
Jeg lytter like mye som en som allerede har valgt
å ikke kaste bort tid på å behage en mann, kan.
Og så kommer min svak-kjevede bartender,
setter seg i båsen hos meg, og han sier:
"Hallo. Jeg synes du er vakker.
Få lukte på føttene dine."
Og hva sa du?
Jeg sa: "Hvorfor det?"
Så sier han:
"Det er greia mi. Jeg liker det. Ikke vær blyg."
- Greia hans? - Fikk han lov?
Så klart ikke, pervoer.
Jeg sa at jeg foretrakk at seksuelle møter
er gjensidige og private.
Var det seksuelt?
Det var det jeg innså.
Kanskje alle har "en ting" som de liker,
som er annerledes og ny, kanskje.
Og siden noen tidligere skjulte "ting" har blitt normale,
lurer jeg på hvorfor ikke ting som er skjulte nå, skulle
bli normale i fremtiden.
Så om ti år kommer alle til å lukte på føtter og ta en runk.
Hvem vet hva du driver med, dommer Brack?
Det er sikkert mye mer skandaløst.
Hva er disse nye tingene?
Dere må kjøpe boken.
Eller komme på en av forelesningene mine på universitetet.
Jeg lover å gi alle konene deres et gratis eksemplar av boken.
Misliker du moro, din ulykkelige skapning?
Gå om du vil.
Ikke vent på henne som en tjenerinne.
Dette går for langt.
- Jeg er redd. - Ikke vær det.
Da blir du stygg.
Jeg går ikke uten henne.
Greit. Så gå inn og be henne sette ned glasset.
Er det henne du elsker...
...eller boken?
Jeg håper du kveles.
Det er ikke avgjort.
Om jeg får den, er det mange universiteter
som vil ha deg. Det er jeg sikker på.
Jeg trenger pengene, Eileen.
Jeg er gift...
Med Hedda Gabler.
Ja, du trenger pengene.
Hedda Tesman.
Jeg glemmer det.
Hvor er kona di?
Hun går aldri glipp av bråkete menns selskap.
Du kjenner henne ikke så godt.
Jeg har kjent Hedda Gabler siden hun var barn
og red rundt med faren på premiehestene deres.
Generalen og Hedda.
De galopperte forbi huset mitt hver søndag.
Hun hadde svarte rideklær. Du vet hvilke.
- Med fjær... - Fjærene.
Med fjærene.
Moren min...
Den sure gamle kua.
Hun lente seg mot meg og sa:
"Se på den lausungen
- som flotter seg." - Eileen.
Nei.
Hva mer skal vi gjøre med kvelden, gutter?
Natten er enda ung.
Jeg er veldig tørst.
Forsiktig.
Det går bra.
Vil dere ha enda en historie?
Om du tar av deg klærne.
Les noe fra den nye boken din.
Eller den gamle. Er ikke kresen.
Hore.
Det holder.
- Fitte! - Kom...
- Hva sa du? - Eileen.
Ro deg ned. Du gjør deg til narr.
Hvem bryr seg?
Jeg får jobben likevel.
Jeg får alt jeg vil,
og du har bare Hedda som løper rundt
og gjør som hun vil, og ligger med den hun vil.
Hedda Tesman... elsker meg.
Hedda Gabler elsker bare seg selv,
og Hedda Tesman finnes ikke.
Likte du det?
Hvordan...
...tøyler man en slik kvinne?
Med tau.
Tesman, du er heldig.
Hun er flott, men hun er ingen hest.
Hun kan ikke temmes.
Nei.
Noen ganger har jeg lyst å bruke ridepisk på henne.
Mulig hun liker det.
Enda en "ting" fra boken min.
Den jævla boken din.
Jeg tror ikke jeg har hørt deg banne før, herr Tesman.
Får jeg lese den?
Greit.
Hvor er vesken min?
Hvor er vesken?
Den kan være...
Se på meg. Jeg er den kjedeligste...
Eileen!
For en entré. Her, vennen.
Takk.
Hvor er den?
- Hva? - Har du lest den igjen?
- Jeg... - Boken! Din tosk!
- Hvor er den? - Eileen!
Hva gjør du?
- Jeg vet ikke. - Ikke gjør det.
- Slipp henne. - Ligg unna.
Er du sprø?
Du må slutte. Det holder!
Eileen, du... Hva er det du gjør?
Bare slutt. Slipp henne!
Ligg unna!
Herregud.
- Unnskyld. - Går det bra?
- Hva er det du gjør? - Hvor er det?
- Hva da? - Manuskriptet!
Eileen, jeg aner ikke hva du snakker om.
Skitne kjerring.
Jeg vet du tok det.
Herregud. Selvsagt har jeg det,
og jeg solgte det til høystbydende.
Vi drar ikke fra huset før det er funnet.
Unnskyld meg.
Kan alle hjelpe til?
Kan alle hjelpe til med å lete etter dr. Lovborgs manuskript?
Ja. Jeg kjente det.
Vi bare finner det jævla manuskriptet.
Vi finner det.
Det er bare all misnøyen.
Noen ganger blir det bare for mye.
Det er ikke manuskriptet, vennen.
Vær så god. Ta litt.
Ja.
Hva leter vi etter nå igjen?
Jeg aner ikke.
Se under putene.
Fant dere noe?
Hva med...
Hei.
Se. Enda en side.
Og enda en.
Jeg forstår ikke.
Vinden. Den må ha...
Manuskriptet, det må ha...
Å, Eileen.
Jeg er så lei meg.
- Herregud. - Nei. Ikke.
- Ligg unna meg. - Eileen!
Nei, jeg henter det.
- Å nei! - Eileen!
- Det er borte. Det går fint. - Å nei.
- Det er borte. La henne være.
Nei.
Å nei.
- Lukk døren. - Thea...
Jeg har lett etter deg overalt.
Ikke se sånn på meg. Jeg har kontroll.
Jeg skal få slutt på herredømmet hennes.
Jeg trenger bare et våpen å bruke mot henne.
Tja...
Kan ikke drepe henne. Jeg har prøvd.
Jeg trenger noe... inkriminerende
eller...
Hva har skjedd?
Lat som du aldri har møtt meg. Ønsker du ikke det nå og da?
Jeg kan ikke.
Det vet du.
Du må.
Nei.
Jeg mistet det...
Thea.
Hva?
Manuskriptet.
Jeg har mistet det.
Nei.
Det må være et sted.
Jeg har lett overalt.
- Nei. - Overalt.
Nei. Det må...
Det må være der...
Det er borte.
Det er borte!
Det er på bunnen av innsjøen.
Innsjøen.
Eileen?
Samme hva jeg gjør,
vil du alltid ha denne kursen.
Det er for vanskelig.
Hvorfor er du sånn?
Elsker du meg?
Like mye som du elsker meg.
Kan ikke det være nok?
Nei, Eileen,
det kan ikke det.
Du mener det ikke.
Thea.
Du ber om mer enn jeg kan gi.
Thea.
Mer enn noen har rett til.
- Vær så snill, Thea. - Du...
- Vær så snill! - Du gjør som du vil.
Jeg er ikke involvert lenger.
Thea! Vær så snill.
Jeg mener det!
Greit.
Dra. Jeg trenger deg ikke.
Bare gå.
Jævla patetiske husmor.
Der er den gamle Eileen. Ulykkelig og sprø
- da du var lykkelig... - Du bruker meg og drar.
- ...bekvem. - Jeg trengte deg ikke!
Du er kaotisk.
- Du tar det du vil ha. - Du utnytter meg for å føle
- at livet ditt betyr noe! - Jeg vet hva jeg er!
Livet ditt betyr... ingenting.
Jeg skal finne boken min.
Og den skal gis ut med mitt navn på,
ved siden av ditt.
Og da betyr ikke dette noe.
Beklager, Eileen.
Jeg så den ikke noe sted.
Du er ikke lei deg.
Det var dette du ville.
Jeg ville at du skulle være tro mot deg selv.
Være modig.
Sånn?
Nei.
Thea gikk fra meg.
Hvorfor presset du?
Fordi du var villfaren.
Du må være sterk i deg selv.
Jeg har ikke mer igjen.
Alle kollegene mine har sett meg dumme meg ut.
Den eneste som betød noe for meg, er borte.
Jeg klarer ikke enda en skandale, Hedda.
Jeg klarer det ikke.
Å gjøre alt du vil og...
...være den du velger, har sine begrensninger.
Og sine konsekvenser.
Du lander på føttene.
Hvor finner du kreftene dine, Hedda?
Hvor?
- Jeg... - Jeg vet det jo allerede.
Men for meg,
alt jeg er, alt jeg har, er fordi jeg er genial.
For jeg kan skrive
og tenke,
for jeg overbeviste de pikksvingende gamle tåpene
om å høre på meg.
Denne boken...
Den ville vært unektelig.
Umulig å ignorere.
Selv etter dette... rotet. Det...
Den ville beskyttet mot latterliggjøring, for...
...jeg har rett.
Nå er jeg alene og ingenting.
Nå... er jeg bare en kvinne.
Hva skal du gjøre nå?
Jeg avslutter det så fort som mulig.
Gjør det som må til.
Vent.
Vent her.
Eileen.
Jeg vil du skal ha den.
Du skulle brukt den sist.
Du kan bruke den nå.
Adjø...
...Hedda Gabler.
Eileen?
Eileen!
Hedda.
Er du der inne?
Hedda.
For et rot.
Vi må finne manuskriptet.
Eileen er helt ute av seg.
Hva er det du gjør?
Nei.
Hedda.
Noe av det kan reddes.
Hvorfor det?
Hedda,
det er livsverket hennes.
Hva med ditt liv?
- Mitt? - Hedda.
Har du blitt gal?
Nei. Vent.
Du kan redde noen av dem.
Om det er det du vil.
Men om hun finner det, får hun jobben din.
Fru Ellison.
På vei ut?
Leter bare etter manuskriptet.
Jeg tror alt håp er ute.
- Tror du det? - Ja, vi har lett overalt.
Du fortjener det.
Hedda, hva har du gjort?
Det som måtte gjøres.
Hva om Brack får vite?
Det er klokt å ikke nevne det igjen.
Hva feiler deg?
- Hvorfor... - Det var for deg.
Meg?
Jeg ville ha deg ut av skyggen hennes.
Orket ikke tanken på et slikt liv for deg.
Nei. Du ville bare ha penger.
Jeg ville du skulle få det du ville.
At du skulle være lykkelig.
- Lykkelig. Sterk. - Ja vel?
Mener du det?
Og...
Vi trengte det.
Med vi mener jeg...
Er det sant?
- Er det? - Ja. Ikke lag oppstyr.
Se på meg.
Jeg ser på deg, Hedda.
Ingen kan få vite det.
Du elsker meg...
...Hedda Tesman.
Gjør den greia med munnen.
Nei.
- Hedda. - Gjør det du.
Håper du er blidere.
Ikke...
Ikke vær sånn!
David, la henne være!
- Herregud! - Hun vil ikke si unnskyld.
Ingen pust. Hvordan stopper vi blødningen?
Gå inn.
Legg henne her.
Legg henne ned forsiktig. Pass på hodet.
Forsiktig. Hun puster.
Hun blør sånn.
Eileen.
Jeg kan ikke...
- Hva skal jeg gjøre? - Herregud.
- Hva gjør vi? - Jeg vet ikke.
Forsiktig. Forsiktig med hodet.
- Eileen. - Sjekk pulsen eller noe.
Eileen.
Faen.
Hva har skjedd?
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke!
- Herregud. - Hun skjøt seg.
Ring sykebil.
Hedda.
Du må ringe sykebil.
Hedda!
Hedda! Nå!
Herregud.
Jeg mente det ikke.
Jeg mente det ikke. Eileen.
Herregud.
Takk, sir. Har du sett våpenet Eileen hadde etterpå?
Nei. Jeg har ikke sett det siden.
Stemmer det? Er dette din manns hus?
Kan du fortelle hva som skjedde...
Kronologisk eller i deler?
Deler, tror jeg, for det er spredt og...
- Fint. Jeg har brukt den teknikken. - Alt vel?
Utenom det åpenbare?
Hva snakker dere om?
- Vi rekonstruerer boken. - Å?
Vi tror vi kan ha den klar til neste semester.
Om hun dør, får du alle pengene.
Er den ikke ferdig i tide, har ikke dr. Lovborg noe.
Om hun lever.
Om du ikke tenker på din egen forskning...
Vi flytter til et mindre hus.
Disse delene tror jeg...
Kan jeg hjelpe?
- Nei. - Nei.
Unnskyld meg.
Er du bekymret for noe, fru Tesman?
Det er veldig urovekkende, hva?
Hvordan var Eileen da du så henne?
Dere var alene i går kveld, ikke sant?
Midt i all galskapen.
I et øyeblikk.
På soverommet?
I et øyeblikk.
Har de spurt om pistolen?
Hvilken pistol?
Den i kjernen av dette.
Den Eileen skjøt seg med.
Den er ikke å finne.
Greenwood tror den er hans, for han mistet den i går kveld.
De vil nok snakke med ham snart.
De vil snakke med deg nå.
Hva skal jeg si?
Ronald, ikke terg meg.
To våpen ble avfyrt i går kveld.
Den ene var Greenwoods,
og den andre var din.
Er det det du skal si?
Jeg sier jeg har våpenet som skjøt Eileen.
Har du det?
- Ja. - Hvem sitt er det?
Du vet det nok.
Men hva skal du si?
Tja.
Det kommer an på.
På lunet mitt.
Det var en god idé, Hedda.
Dårlig utført, men...
Jeg trodde ikke det ble her.
Jeg trodde hun ville finne et vakkert sted.
Kjære deg.
Tenk på skandalen
når de finner ut at pistolen tilhørte den store general Gabler.
At hans pene lausunge ga den til en lesbisk dame
som prøvde å drepe noen i huset Hedda ikke har råd til.
Hva vil de tro?
Jeg hadde ikke tenkt på det.
Heldigvis er det ingen fare for det.
Så lenge jeg ikke snakker.
Ikke motstå.
Nei!
Nei.
Folk pleier å bli vant til det uunngåelige.
Slutt. Det holder!
Nei! Hedda!
- Nei! - Hedda!
Hvordan våger du?
Etter alt jeg har gjort for deg.
Jeg eier deg.
Jeg styrer dette.
Hedda!
Hvor er hun?
Hedda!
Det er Eileen!
Hun har våknet! Hedda, hun...
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Mari Hegstad Rowland