Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- סאו פאולו - 23 קילומטר -‬
‫- עוף רוטיסרי -‬
‫"אני לא כלב, לא‬
‫"שיעבור השפלות כאלה‬
‫"אני לא כלב, לא…"‬
‫היי, הכלב!‬
‫צא מפה, כלב! החוצה!‬
‫- כעבור שלוש שנים -‬
‫בוקר טוב, גברת לדה.‬
‫היי, חמוד!‬
‫תקשיב, פדרו,‬ ‫אם האישה הזאת תכתוב ביקורת גרועה,‬
‫כולנו נידפק.‬
‫אני צריך את הבשר המיובש הזה,‬ ‫אז תמצא דרך להשיג אותו.‬
‫כן, שף. אל תדאג, כבר יש לי את הבשר.‬
‫כואב לך להגיד, "בוקר טוב"?‬ ‫כולם אוהבים לשמוע את זה.‬
‫בוקר טוב למי?‬
‫הבוס שלך כבר שלח לי‬ ‫הודעה קולית חצופה היום.‬
‫תגיד לו שאני מפסיק לספק בשר למסעדה שלו.‬ ‫-בחייך, מר אוסמר. תעשה לי טובה.‬
‫כשתהיה השף, תבוא לחפש אותי. סליחה.‬
‫היי, ג'וסימר,‬ ‫הנקניקייה של גברת רוזה. חמישה קילו.‬
‫מר אוסמר, חשבתי עליך קודם.‬
‫חשבתי, "בחיי, הוא בטח עדיין לא אכל".‬
‫הרגע טיגנתי אותה.‬
‫הקושיניה הזאת…‬
‫זה הנשק הסודי שלי.‬
‫בסדר.‬
‫אני אעזור לך, אבל רק להיום.‬
‫תודה, מר אוסמר.‬ ‫-בשר מיובש. חתיכה אחרונה.‬
‫לך מפה!‬
‫עוד משהו?‬
‫לא.‬
‫תודה, מר אוסמר. אין כמוך.‬
‫תראו, כלב! תפסו אותו!‬
‫- קרמלו -‬
‫אתה משוגע, בן אדם? אתה לא רואה אותנו?‬
‫טעות שלי.‬
‫טעות גדולה!‬
‫בואו, חבר'ה. תיזהרו,‬ ‫יש כאן המון נהגים גרועים!‬
‫היי, אמרתי שאני מצטער, טוב?‬
‫קצת נימוס!‬ ‫-עוף מפה!‬
‫אני מצטער. בחיי…‬
‫סכנה בכבישים!‬
‫- אין כניסה‬ ‫מסעדת איבאה -‬
‫הבהלת אותי!‬
‫כל פעם.‬
‫פדרו, אתה ישן כאן?‬ ‫אני מגיעה, אתה כאן. אני הולכת, אתה נשאר.‬
‫יש בחיים יותר מזה. לך לחדר כושר, תראה סרט.‬
‫צא לדייט. תיהנה מהחיים.‬ ‫-ככה אני נהנה מהחיים.‬
‫אני לא יודעת. צא לדייט, תתנשק עם מישהי.‬ ‫בטח כבר שכחת איך זה מרגיש.‬
‫תאכלי את זה.‬
‫בחיי!‬
‫זה משאריות בשר, זה ניסוי. טעים?‬
‫ממש טעים! אני לא מאמינה שהכנת את זה.‬
‫חשבתי להראות את זה לאיוון.‬ ‫אולי זה ייכנס לתפריט.‬
‫מה?‬
‫אתה רציני?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא צוחק? פדרו,‬ ‫אתה חושב שאיוון יוסיף קושיניה לתפריט שלו?‬
‫אנחנו עובדים אצל אותו בן אדם?‬ ‫-את מגזימה.‬
‫לפעמים הוא במצב רוח טוב.‬
‫בלי טעויות היום!‬ ‫-כן, שף.‬
‫שלום, מה נשמע?‬
‫איוון, אנשים כבר מתלוננים על השירות האיטי.‬
‫חשבתי שאמרת שהכול תחת שליטה.‬ ‫-אין מנה שלא תצא מהמטבח שלי מושלמת, מרתה.‬
‫אין לקוח שלא יצא מהמסעדה שלי מרוצה.‬
‫תקשיב,‬
‫אתה יודע בדיוק מה מונח על הכף היום.‬
‫אל תאכזב אותי, בסדר?‬
‫פדרו, איפה הבשר המיובש?‬
‫מושלם.‬
‫פדרו.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, רק יצאתי לנשום קצת.‬
‫שאיוון לא יראה אותך כאן. האישה פה.‬
‫היא פה?‬ ‫-אה-הא. בוא.‬
‫לאורה, נהדר שחזרת למסעדה.‬
‫אני מבטיחה לך ערב בלתי נשכח.‬
‫המתאבן היה מעולה, כמו תמיד.‬ ‫איוון אף פעם לא טועה, הא?‬
‫קשה לטעות כשאתה תמיד עושה אותו דבר.‬
‫היא שונאת הכול.‬
‫אמרת שהיא שיבחה את המתאבן.‬
‫בחוסר רצון.‬ ‫אני מכירה את החיוך הקטן הזה שלה.‬
‫ואתה יודע מה?‬
‫היא צודקת.‬
‫היא רוצה להיות מופתעת.‬ ‫אתה חייב להכין בשבילה משהו שונה, איוון.‬
‫לא אאלתר בגלל חיוך. אני נצמד לתפריט.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫שמעתם אותי?‬
‫כן, שף!‬ ‫-כן, שף!‬
‫בוא נראה אותה שונאת את זה.‬
‫לא!‬
‫תפסו את הכלב הזה!‬
‫זהירות!‬
‫תירגעו!‬
‫איך הכלב הזה נכנס לכאן?‬ ‫-תפסו אותו!‬
‫לא!‬
‫אתה לא תפגע בו.‬
‫הוא פשוט רעב.‬
‫אל תתערב, ילד.‬ ‫אני אעשה מה שאני רוצה, זה המטבח שלי.‬
‫זה המטבח שלי.‬
‫איוון, עזוב את הילד.‬
‫עזוב אותו!‬
‫לך, קטנצ'יק!‬
‫למען השם, איוון, שמור על קור רוח!‬
‫תחזור לעבודה, לאורה מחכה.‬
‫זה המטבח שלך, לא?‬
‫תעשי את זה את.‬
‫איוון.‬
‫איוון, אם תצא מהדלת הזאת,‬ ‫אגמור לך את הקריירה!‬
‫איוון!‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫מרתה, אני צריך שתי טמפורות,‬ ‫שני לובסטרים ומרק אחד.‬
‫כן, שף.‬
‫כן, שף!‬ ‫-קדימה.‬
‫מה עם המנה של לאורה?‬
‫אני אמצא פתרון.‬
‫הכלב לקח את כל הבשר.‬
‫לא את הכול.‬
‫קושיניה?‬
‫אם איוון רצה להפתיע אותי, הוא הצליח.‬
‫אוכל לדבר איתו?‬
‫איוון היה צריך לצאת לזמן קצר.‬
‫למעשה, את המנה שלך הכין הסו-שף שלנו.‬
‫הבנתי. איוון בחיים לא היה מגיש לי דבר כזה.‬
‫אפשר לפגוש את הסו-שף הזה?‬
‫כמובן.‬
‫זה לא עבד.‬
‫הפרצוף של מרתה…‬ ‫-זה עבד.‬
‫כמובן.‬
‫רק רגע.‬
‫היא קוראת לך?‬
‫לעזאזל.‬ ‫-עזוב את המטלית המלוכלכת.‬
‫הנה אני הולך.‬ ‫-לך.‬
‫זה פדרו.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫אז אתה מי שהחליט להגיש קושיניה‬
‫במסעדה בסדר גודל כזה?‬
‫כן, גברתי.‬
‫ראיתי את אימא שלי‬ ‫מכינה את הקושיניה הזאת כשהייתי ילד,‬
‫והחלטתי להכין פרשנות משלי למתכון שלה,‬
‫עם נגיעות עכשוויות יותר.‬
‫אמיץ.‬
‫חבר'ה,‬
‫החל מהיום…‬
‫אנחנו מוסיפים קושיניה לתפריט!‬
‫כל הכבוד.‬
‫מה אמרתי?‬
‫אתה מלך הקושיניה!‬
‫תודה.‬ ‫-פדרו.‬
‫אני רוצה שתיקח את המסעדה הזאת לרמה הבאה.‬
‫זה…‬
‫כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫- לצוות בלבד -‬
‫היי, קטנצ'יק.‬
‫אני חייב לך, הא?‬
‫בלעדיך…‬
‫אני חושב שאתה צריך את זה יותר ממני.‬
‫קח.‬
‫תודה, קטנצ'יק.‬
‫פדרו, מה קרה, ילד?‬
‫מסתבר שהבן שלך‬ ‫הוא השף הראשי החדש של "איבאה".‬
‫תראי.‬ ‫-אהוב שלי…‬
‫שף!‬ ‫-אתה כל כך חתיך, פדרו!‬
‫כשהמצב בעבודה יירגע קצת,‬
‫אני אבוא לבקר.‬
‫אני מחכה המון זמן שהמצב בעבודה יירגע.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בסדר, ילד.‬
‫אני כל כך גאה בך, פדרו.‬
‫אוהבת אותך. ביי.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-ביי.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬ ‫-ביי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אלוהים אדירים, אני מנסה לישון!‬
‫קח את הכלב הזה מהגשם, למען השם!‬
‫היי, לא! אתה…‬
‫תרטיב הכול.‬
‫מזל טוב. עשית את זה, קטנצ'יק.‬
‫בחיי.‬
‫אוי…‬
‫די! היי, תכבד אותי! הגנתי עליך מהגשם.‬
‫בוא נתקלח.‬
‫היי, די. תירגע.‬
‫היי!‬
‫אתה ממש מסריח. וואו.‬
‫אתה עדיין מסריח, אבל…‬
‫לפחות הצחנה הרקובה קצת השתפרה.‬
‫לך.‬
‫בוא, קטנצ'יק.‬
‫זאת קערת המים שלך.‬
‫תראה, אתה תישן כאן,‬
‫על המיטה המאוד נוחה הזאת.‬
‫אלה השירותים שלך, תראה.‬
‫שירותים… היי!‬
‫אתה מקשיב?‬
‫אתה רואה? נקי ומסודר.‬
‫אתה רואה כמה אני נחמד אליך?‬
‫הבנת?‬
‫בוא תשכב.‬
‫תשכב.‬
‫נוח מאוד.‬
‫מה יש? אתה רעב?‬
‫בסדר, אני אכין לנו משהו לאכול.‬
‫כל כך חמוד.‬
‫הנה.‬
‫הא?‬
‫בסדר.‬
‫מספיק, חבר.‬
‫כואב לי הראש.‬
‫אתה די מגניב.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה נסגר, אחי?‬
‫לא! אתה… תראה את זה!‬
‫בחייך, אחי!‬
‫תראה מה עשית!‬
‫הרסת לי את הבית!‬
‫מעיל השף שלי. לא!‬
‫לא!‬
‫אל תזוז.‬
‫אתה…‬
‫חתיכת פרחח!‬
‫תן לי את זה!‬
‫עזוב!‬
‫עזוב את המעיל שלי!‬
‫תן לי!‬
‫אתה רואה? זה לא נראה כל כך נורא.‬
‫נכון?‬
‫נלך?‬
‫בוא.‬
‫- מקלט לחבר הכי טוב -‬
‫תירגע…‬
‫קמילה, תיזהרי, למען השם!‬
‫תירגעי, לו. הכול בסדר.‬
‫אתה יכול לסמוך עליי, חבר.‬
‫יפה מאוד.‬
‫היא מתחברת אליהם.‬
‫מסתבר שלא רק אליהם, הא?‬
‫לקוח חדש?‬ ‫-כן.‬
‫אל תטפח תקוות. היא מעדיפה חיות על בני אדם.‬
‫בוא איתי.‬
‫אתה בא איתי? אתה בא, לקוח חדש? מכאן.‬
‫אז, תגיד לי, איך קוראים לחתיך הזה?‬
‫פדרו.‬
‫לכלב.‬ ‫-אה, לכלב.‬
‫כן.‬
‫זה… טוב, אין לו שם.‬
‫אין לו שם? אין לך שם, מתוק?‬
‫לו, את לא תאמיני.‬
‫פבלו היה כולו לחוץ,‬ ‫אבל הוא כבר משחק עם האחרים.‬
‫לכן אני תמיד אומרת שהם פשוט צריכים אהבה.‬
‫היי?‬ ‫-היי.‬
‫אה… אני מכירה אותך.‬
‫מהפגע וברח בכלבים!‬ ‫-פגע וברח?‬
‫לא, זאת הייתה רק עצירה פתאומית. קטנה.‬
‫מה איתך, חתיך?‬
‫תגיד לי, מה אתה עושה‬ ‫עם הנהג הגרוע הזה, הא?‬
‫נראה שהוא רוצה להיות איתך.‬
‫כן, אבל אני לא יכול, קטנצ'יק. אין מקום.‬
‫בבית שלך?‬
‫בחיים שלי.‬
‫לכלבים יש מקום בחיים של כולם.‬ ‫לכן הם באים בכל הגדלים.‬
‫לו, אל תתעקשי. איפה שיש רצון, יש דרך.‬
‫ואנחנו נמצא מישהו שבאמת ירצה לקחת אותך.‬
‫בסדר, חתיך?‬
‫אבל… אתן חושבות שייקח הרבה זמן‬ ‫עד שמישהו יאמץ אותו?‬
‫תגיד לי אתה, אתה זה שלא רוצה אותו.‬
‫לוקח יותר זמן למצוא אימוץ לכלב מעורב בוגר.‬
‫מה קרה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫אתה בסדר, בן אדם?‬
‫אני צריך לשבת.‬
‫קח.‬ ‫-די, אחי.‬
‫תודה.‬
‫מרגיש יותר טוב?‬
‫כן, זאת רק מיגרנה.‬
‫הוא כל הזמן מלקק לי את הראש.‬
‫אתה מרגיש משהו, נכון, קטנצ'יק?‬
‫די, אחי.‬
‫מה?‬
‫כלבים חשים דברים שאנחנו לא יכולים לדמיין.‬ ‫-כן. במקומך, הייתי הולכת לרופא.‬
‫פדרו דנטאס, בן 27, נכון?‬
‫נכון.‬
‫טוב, פדרו, ספר לי קצת‬ ‫על כאב הראש הזה שהזכרת.‬
‫בעיקרון, אני מרגיש את זה כל יום.‬
‫בשלושת השבועות האחרונים בערך,‬
‫אני מרגיש כאב חד מאוד בצד שמאל.‬
‫בסדר.‬
‫דוקטור,‬
‫זה ייקח הרבה זמן? הצוות במסעדה מחכה לי.‬
‫טוב, פדרו, הם יצטרכו לחכות עוד קצת.‬
‫למה?‬
‫אני יכולה להראות לך את התמונה?‬
‫כן?‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה רואה את המסה הזאת פה?‬
‫מאחורי אוזן שמאל שלך?‬
‫אז התמונה הזאת מרמזת על גידול במוח.‬
‫סרטן.‬
‫סרטן…‬
‫הביופסיה תאשר‬
‫את הגליומה.‬
‫אם נאשר זאת,‬
‫נתחיל בטיפול בסרטן.‬
‫החלמה היא לא סבירה…‬
‫אבל עדיין יש אפשרות לאיכות חיים.‬
‫פדרו?‬
‫אתה מבין?‬
‫אני…‬
‫- גליומה מוחית -‬
‫- גידול מוח אגרסיבי… -‬
‫- כאבי ראש, התקפים, בחילה -‬
‫- טיפול בגליומה -‬
‫- אין תרופה -‬
‫פדרו?‬
‫פדרו!‬
‫פדרו! זה נשרף!‬
‫חם!‬
‫שיט!‬
‫מה קורה?‬ ‫-שום דבר, פאולה.‬
‫אתה יודע שמרתה משגיחה עליך. אתה בסדר?‬
‫אני בסדר. תחזרי לעמדה שלך.‬
‫מה זה היה?‬
‫תראה לי. אני אחבוש אותה.‬ ‫-פאולה, זה בסדר, זה רק חתך. תביאי לי כפפה.‬
‫שף,‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, מרתה, הכול בסדר. אני רק…‬
‫הסכין החליק.‬ ‫-כן.‬
‫פדרו, אתה לא נראה לי בסדר.‬
‫ואני צריכה אותך כאן ב-100 אחוז.‬
‫אני כאן ב-100 אחוז, מרתה. הכול טוב.‬
‫זה…‬
‫אני…‬
‫נשארתי ער כל הלילה‬ ‫כדי לעבוד על התפריט החדש, ואני קצת…‬
‫כשהוא חושב על משהו,‬ ‫הוא עובד משמרות כפולות, נכון?‬
‫אני צריך שבועיים כדי להכין את התפריט החדש.‬
‫אין סיכוי. המסעדה לא יכולה לעצור,‬ ‫ואני צריכה אותך פה כל יום.‬
‫פאולה תסתדר עם זה.‬
‫אני?‬ ‫-עם התפריט הנוכחי. כן.‬
‫כן, אני אטפל בכל התחנות, מרתה.‬ ‫אני יכולה להתמודד עם זה.‬
‫את לא רוצה להרשים?‬
‫שבועיים?‬
‫כדאי מאוד שהתפריט הזה יהיה שווה את זה.‬
‫הוא יהיה.‬
‫פאולה,‬
‫תודה.‬
‫היי, ילד.‬
‫חלמתי עליך.‬
‫מה שלומך?‬
‫ספר לי על היום הראשון שלך כשף.‬
‫- אימא, אני צריך… -‬
‫- אימא, אני צריך לספר לך משהו -‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫יש לי סרטן.‬
‫ויהיה קשה מאוד לסחוב את זה לבד.‬
‫אבל כבר ידעת את זה, נכון?‬
‫בעצם ניסית להזהיר אותי כשליקקת לי את הראש.‬
‫תודה, קטנצ'יק.‬
‫הנה, ברוך הבא לבית שלך.‬
‫תראה, קטנצ'יק,‬
‫אם אנחנו עושים את זה,‬
‫אנחנו צריכים לקבוע כמה כללי יסוד, בסדר?‬
‫קודם כול, אתה עושה פיפי וקקי בחוץ.‬
‫זאת המיטה שלך, ואל תהרוס את הדברים שלי.‬
‫הוצאתי 200 ריאל על צעצועים בשבילך.‬
‫ואין יותר אוכל של בני אדם, בסדר?‬
‫תאכל אוכל לכלבים.‬
‫כן. אל תסתכל עליי ככה.‬
‫אוכל לכלבים, הבנת?‬
‫אני יודע שכל זה חדש בשבילך.‬
‫זה חדש גם בשבילי.‬
‫אבל עכשיו אנחנו ביחד פה.‬
‫אני ואתה.‬
‫בחיי.‬
‫היי…‬
‫תירגע. זהו זה.‬
‫יהיה לך ריח ממש טוב.‬
‫אפילו אתן לך לישון במיטה שלי.‬
‫איך אני אקרא לך?‬
‫תור.‬
‫לא, לא תור. אתה רזה מדי בשביל להיות תור.‬
‫אתה מהכלבים האלה שיש להם שם אנושי?‬
‫למשל… איוון?‬
‫נורא. גם אני שונא את זה.‬
‫איך אקרא לכלב בצבע קרמל?‬
‫היי, אל תמשוך!‬
‫תירגע, חמוד! היי,‬ ‫תזכור שאנחנו חייבים להישאר ביחד.‬
‫הא? שב.‬
‫יפה.‬
‫אתה רואה? זה יותר טוב. ילד טוב.‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫קרמלו!‬
‫- האל הוא הרועה שלי, לא אחסר דבר -‬
‫"לשנות את חיי, את מצבי‬
‫"כל כך הרבה זמן לא ראיתי אור יום‬
‫"הם מנסים לקנות את האושר שלי‬
‫"מנסים לבטל את החלומות שלי‬
‫"לזרוס שמע את קולו‬
‫"כשהאבן הוסרה‬
‫"אחרי ארבעה ימים הוא קם לתחייה…"‬
‫פדרו! אף פעם לא ראיתי אותך כאן.‬
‫היי, גברת זליה. רק עברתי פה ליד, והמוזיקה…‬
‫משכה אותי פנימה.‬
‫"אני באמת זקוק לנס‬
‫"הסר את האבן שלי‬
‫"החיה את החלומות שלי‬
‫"שנה את חיי‬
‫"עשה לי נס‬
‫"שלח אליי את ידך…"‬
‫היי, גברת זליה, הנה המפתח.‬
‫האוכל שלו שם, הרצועה שם,‬
‫והצעצועים שלו מפוזרים בכל מקום.‬
‫אל תדאג. לך לשלום, יקירי.‬
‫אני אוציא אותו לטיול‬ ‫כדי שהוא ירגיש בנוח, נכון?‬
‫כלבים הם ברכה מהאל.‬
‫השבח לאל.‬ ‫-השבח לאל.‬
‫היי, אחי,‬
‫אני מתחיל את הטיפול היום.‬
‫אתה יכול לעזור לי?‬
‫אל תעשה לגברת זליה חיים קשים.‬
‫ביי.‬ ‫-שיהיה בהצלחה!‬
‫תתנהג יפה.‬
‫- כימותרפיה -‬
‫פדרו דנטאס?‬
‫- קבלה - כימותרפיה -‬
‫בוא איתי בבקשה.‬
‫היי.‬
‫להיות רק עם ביצה אחת לא משנה הרבה.‬
‫מה?‬
‫אין לך סרטן באשכים?‬
‫זה שכיח בגילנו.‬
‫לא.‬
‫אז הביצים שלך בטוחות.‬
‫מה איתך?‬
‫כן, לי לא היה הרבה מזל.‬
‫אבל זה בסדר, אני עדיין עושה את העבודה.‬
‫נעים להכיר.‬
‫לאו.‬
‫פדרו.‬
‫גליומה מוחית.‬
‫תקשיב, פדרו,‬
‫אני נכנס ויוצא מכאן מאז שאני זוכר.‬
‫החלוקים הלבנים נכנסים, מדברים מספרים,‬
‫סיכויים, סיכויי הישרדות,‬ ‫הרבה בלה, בלה, בלה.‬
‫אבל ראיתי אנשים‬ ‫עם סיכוי של חמישה אחוזים יוצאים מפה, ו…‬
‫אנשים עם 95 אחוז סיכוי מגיעים למרתף.‬
‫במרתף, המתים…‬ ‫-הבנתי.‬
‫אבל מה שבאמת חשוב זה כאן.‬
‫הלך רוח חיובי.‬
‫ברור.‬
‫מצאתי קואצ'ר.‬
‫נהדר.‬ ‫-לא, אני רציני.‬
‫תחשוב על זה. יכול להיות יותר גרוע.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫החלום שלי בדיוק התגשם.‬
‫ואז חטפתי אגרוף לפרצוף.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫ואז חשבת, "למה אני?", נכון?‬
‫זה הדבר הראשון שעובר לנו בראש.‬
‫"למה אני?"‬
‫אבל למה לא אתה?‬
‫אנחנו לא מיוחדים רק כי יש לנו סרטן.‬
‫אנחנו גם לא שונים מאף אחד.‬
‫אלה החיים.‬
‫- אימא -‬
‫עדיין לא סיפרת לה?‬
‫אוי…‬
‫עדיין לא סיפרת לאף אחד, הא?‬
‫תראה.‬
‫קח את זה.‬
‫קח.‬
‫זה ספרון דפדוף. דפדף בו מהר, אתה תראה.‬
‫- הביצים שלי בטוחות -‬
‫מגניב.‬
‫לא, זאת מתנה.‬
‫תודה.‬
‫ברוך הבא, גבר.‬
‫היי, קטנצ'יק.‬
‫איפה גברת זליה?‬
‫אני פה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫מה שקרה זה שהכלב הזה הוא שטן!‬
‫נפלתי עם הפנים לתוך הערוגה.‬
‫אם אליאס מהמאפייה לא היה מציל אותי,‬
‫עדיין הייתי תקועה שם.‬
‫הוא שפך את כל האוכל שלו על הרצפה, תראה.‬
‫הוא לא אכל כלום.‬
‫זאת אומרת, כמעט כלום.‬
‫תראה מה הוא עשה לתנ"ך שלי!‬
‫הא?‬
‫אני מצטערת, פדרו,‬
‫אבל לעולם לא אשמור שוב על החיה הזאת.‬
‫סליחה.‬
‫אני מצטער, גברת זליה. זה לא היה…‬
‫ביי!‬
‫לא היית אמור לעזור, אחי?‬
‫אני לא יכול לעשות את זה לבד.‬
‫מייארה ומראיזה,‬
‫אין לכן בושה?‬
‫אתן לא מרגישות אפילו קצת אשמה?‬
‫מה זה השטויות האלה?‬
‫אתן תמיד מתחילות ריבים עם פבלו. למה?‬
‫"אוי, הוא פיטבול‬ ‫אבל לנביחה שלו יש צליל גבוה."‬
‫איזו בדיחה! זאת בריונות.‬
‫אתן לא יכולות לעשות את זה.‬
‫מה ל… אני לא אתווכח.‬
‫די, אני לא אתווכח. אסור לכן לעשות את זה.‬
‫אלוהים!‬ ‫-כמובן, מר אמיליו.‬
‫אני מבינה.‬
‫היו לנו כמה הוצאות לא צפויות החודש,‬ ‫אבל אנחנו נשלם את דמי השכירות.‬
‫כן, מר אמיליו, נשלם לך.‬
‫נשלם לך על כל ארבעת החודשים.‬
‫אני…‬
‫בן זו…‬
‫היי! הילדות.‬
‫זוחל.‬
‫הוא לוקח אותנו לבית משפט, לו.‬
‫אין סיכוי. הבן זו… חל הזה!‬ ‫-הוא חושב שהוא יכול להפחיד אותי.‬
‫אף עורך דין לא יסגור אותנו.‬
‫היי! כלום לא ייסגר. אף אחד לא סוגר אותנו.‬
‫אנחנו סוגרים את החלון של הדודה.‬
‫סגור.‬
‫פתוח.‬
‫אחותי, כבר עברנו את זה בעבר.‬ ‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫נהדר, בדיוק מה שהייתי צריכה.‬
‫אתה שוב נוטש את הכלב הזה?‬ ‫לו, תתקשרי למשטרה.‬
‫כן, איפה הטלפון?‬ ‫-לא!‬
‫האמת שרק רציתי לרשום אותו לבית הספר.‬
‫היי, מר פתרון!‬
‫יש לנו כמה תוכניות בשבילכם.‬
‫התוכנית הכסופה כסופה מדי,‬ ‫תוכנית הזהב לא רלוונטית.‬
‫תוכנית היהלום נהדרת.‬ ‫היא כוללת אמבטיה, טיפוח ואילוף.‬
‫אשראי או העברה?‬
‫אשראי.‬
‫אפשר לחלק לתשלומים.‬
‫היי, כולם, זה קרמלו, התלמיד החדש שלנו.‬
‫אתם זוכרים אותו? כן?‬
‫מייארה ומראיזה, בלי שטויות, הבנתן?‬
‫אני אפריד ביניכן. תראו את סימון שם לבד.‬
‫בלי שטויות, טוב?‬
‫לקרמלו היה מזל שהוא מצא אותך.‬
‫כלבים משוטטים כמוהו בדרך כלל‬ ‫לא שורדים מעבר לגיל שלוש.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שאני זה שהיה לו מזל.‬
‫שבו.‬
‫תראה את זה.‬
‫- קושיניה, ז'בוטיקאבה, קשיו -‬
‫שבו.‬
‫אלוהים!‬
‫וואו!‬
‫חבר'ה… אופס.‬
‫כל הכבוד!‬
‫אתה צריך לעשות פרצוף כזה.‬
‫שלום לך.‬
‫שמתי את התעודה של קרמלו‬ ‫בתיק ארוחת הצהריים שלו.‬
‫נתראה מחר, נכון?‬
‫התכוונתי לקרמלו. אראה את קרמלו מחר, נכון?‬
‫- תעודה‬ ‫קרמלו -‬
‫"התנהגות: 1."‬
‫ציפינו לזה.‬
‫"השתתפות: 7."‬
‫ברכותיי, קטנצ'יק. אתה משתלב.‬
‫"אכילה: 0."‬
‫למה אתה לא אוכל?‬
‫תראה, זה מעולה. זה טעים, אתה רואה?‬
‫זה לא טעים.‬
‫אני אכין לנו משהו.‬
‫הם נמצאים על כדור הארץ יותר מ-400…‬
‫משהו חסר.‬
‫הרבה לפני הדינוזאורים.‬
‫מוצא חן בעיניך?‬
‫בטח, אתה אוהב כל מה שאני מכין.‬
‫כרישים‬
‫עם חושים חדים, שמזהים…‬
‫מה קורה?‬
‫שדות חשמליים,‬ ‫ואפילו טיפת דם ממרחק של קילומטרים…‬
‫אתה אוהב כרישים?‬
‫אימצתי כלב מוזר.‬
‫יש יותר מ-500 מינים,‬
‫ביניהם ציידים מהירים כמו כריש הנמר,‬
‫וגם ענקים שלווים…‬
‫סבתא שלך גרה ליד החוף, אתה יודע?‬
‫יהיה קשה לספר לה.‬
‫קשה מאוד.‬
‫קרמלו!‬
‫פדרו?‬ ‫-היי, אימא.‬
‫עזוב!‬
‫די!‬
‫עזוב את זה!‬
‫הוא מלא אנרגייה, הא?‬
‫ממתי יש לך זמן לטפל בכלב?‬
‫רק לפני כמה ימים אמרת,‬ ‫"אוי, אימא, אין לי זמן לכלום".‬
‫מה השתנה? הא?‬
‫אוי, לא…‬
‫מה קורה, ילד?‬
‫יש לי סרטן.‬
‫מה קורה, ילד?‬
‫עבודה.‬
‫קשה בעבודה.‬
‫התפריט החדש יוצא, ואני צריך…‬
‫אני צריך עזרה, כי קשה לי עם המוקקה.‬
‫באת הנה כדי לבקש עזרה מהמומחית, הא? קדימה.‬
‫אתה תבשל בשבילי.‬
‫תבדוק אם זה טוב.‬
‫כן, שף.‬
‫בחייך, אימא, אל תאכילי אותו.‬
‫הנה, תראה.‬
‫טעים, הא?‬ ‫-כן.‬
‫אבל האורז היה קצת מלוח מדי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫לא שמתי לב.‬
‫אני אשטוף כלים.‬ ‫-לא, מותק.‬
‫תני לי לשטוף כלים. אימא, למען השם…‬ ‫-צא קצת מהמטבח.‬
‫יש יום יפה בחוץ, ילד.‬
‫קח את קרמלו לטיול על החוף.‬ ‫-קרמלו.‬
‫נלך לחוף?‬
‫אז אני הולך.‬
‫בסדר, מותק.‬ ‫-טוב?‬
‫ביי. אוהב אותך.‬ ‫-ביי, מותק. גם אני.‬
‫בסופו של דבר אספר לה, אחי.‬
‫זה פשוט שאימא שלי היא…‬
‫היא אדם שמח.‬
‫אני לא רוצה להרוס את זה.‬
‫קדימה, קרמלו!‬
‫תראו את מצוף הדולפין! הכריש!‬
‫מצוף תנין!‬
‫קרמלו! עצור, אחי!‬
‫קרמלו!‬
‫קרמלו! חכה, אחי! לא!‬
‫אתה משוגע? עצור!‬
‫לא!‬
‫עזוב את זה! עזוב!‬
‫זה לא קל, קוויניו.‬
‫קמילה!‬ ‫-מה?‬
‫תראי מי בא.‬
‫אז מה?‬ ‫-מה, "אז מה"?‬
‫אני נראית טוב?‬ ‫-את נראית מעולה.‬
‫זה קצת…‬ ‫-תתנהגי בטבעיות.‬
‫בנות,‬
‫איבדתי את קרמלו בים.‬
‫מה?!‬ ‫-תחזור על זה, פדרו.‬
‫אבל הבאתי חיית מחמד אחרת במקומו.‬
‫תראו אותו! היי, כריש!‬
‫אלוהים.‬ ‫-"אני כריש גדול."‬
‫איזה חמוד!‬
‫תראי אותו.‬
‫הוא חושב שהוא כלב-כריש.‬
‫זה מדהים. העולם יכול להגיע לקיצו,‬ ‫והם יעשו חיים.‬
‫אנחנו דואגים כל כך הרבה מדברים,‬ ‫מסתירים את הרגשות שלנו.‬
‫רוצה לצאת לארוחת ערב?‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫במסעדה שלי. כלומר,‬ ‫במסעדה שבה אני עובד כשף.‬
‫אני אתחיל מחדש.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו בודקים את התפריט החדש היום,‬ ‫ואשמח אם…‬
‫אני בפנים!‬
‫ברור.‬ ‫-אה-הא.‬
‫שתיכן אורחות הכבוד שלי.‬
‫וואו, מגניב.‬ ‫-אה…‬
‫פדרו, אני לא יודעת אם אוכל להגיע.‬
‫אני צריכה לראות מי ישמור על הכלבים,‬ ‫לבדוק בלו"ז שלי…‬
‫אין לו"ז! את פנויה.‬
‫מעולה. אז ז'אווה יוכל לשמור על הכלבים,‬
‫קרמלו יישאר עם חברים שלו, וקמילה…‬
‫אה… אנחנו ממש זקוקות לבילוי.‬ ‫-מושלם.‬
‫אני אשמח אם תבואי.‬
‫תודה.‬
‫אם שתיכן תבואו.‬ ‫-מעולה!‬
‫רק שנייה. קרמלו!‬
‫אופס.‬ ‫-קרמלו, רד למטה.‬
‫אין בעד מה.‬ ‫-רד למטה.‬
‫מה עשית עכשיו?‬ ‫-מה הבעיה?‬
‫אני מקריבה את עצמי בשבילך!‬
‫מקריבה?‬ ‫-מי לא אוהב אוכל בחינם?‬
‫מה עם קצת בושה, לוסיאנה?‬ ‫-זה אוכל בחינם!‬
‫אתה לא אוהב את זה? זזה?‬
‫את משוגעת.‬ ‫-אתה אוהב אוכל בחינם?‬
‫שולחן ארבע.‬
‫אני צריך שתי קושיניות,‬ ‫פג'ואדה אחת ושתי מוקקות.‬
‫כן, שף!‬
‫פדרו, אנשים כבר בטירוף מהמתאבנים.‬
‫מעולה, מרתה. כולם הגיעו?‬
‫אנשים ממשיכים להיכנס. אני סומכת עליך.‬
‫אין בעיה.‬
‫אני אחזור.‬
‫היי,‬
‫הבחורה שדיברת עליה כאן.‬
‫אלוהים.‬
‫אני ממש צמאה.‬ ‫-לא, אל תשתי מזה!‬
‫זה בקבוק שמחופש לכוס?‬
‫זאת הכוס שלך.‬ ‫-זה איזשהו משחק?‬
‫סליחה, בנות,‬ ‫אפשר להציע לכן כוס של יין הבית?‬
‫תודה, אני אשתה מים.‬ ‫-בטח.‬
‫זה יין ביו-דינמי.‬ ‫-ביו-מה?‬
‫דינמי.‬
‫הוא מאוד מתאים לתפריט שלנו.‬
‫למען השם…‬ ‫-הכול מתאים לי.‬
‫וואו, היא מהממת, חבר.‬
‫מקסימה.‬
‫יש לה כריזמה, נכון?‬
‫מה אישה כמוה מוצאת בך?‬
‫איך אני נראה?‬
‫הטרו, חבר.‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫נראה לי שהיא תלך על זה.‬ ‫אבל הייתי מסדרת את החד-גבה הזאת.‬
‫בפעם הבאה תקשיב לעצה שלי.‬ ‫-אני נכנס.‬
‫לכי!‬
‫לך!‬
‫את תשתכרי, למען הש…‬
‫אני אקח את זה.‬
‫סליחה.‬
‫היי.‬
‫וואו, ממש טעים.‬ ‫-סליחה?‬
‫האוכל.‬
‫הפחדת אותי.‬ ‫-זה…‬
‫חבל שהשף לא יכול להצטרף אלינו.‬ ‫-כן.‬
‫אבל אני אצטרף.‬
‫מהמטבח. היום אני מבשל הכול בשבילך.‬
‫בשביל שתיכן.‬ ‫-אה, מעניין.‬
‫תודה, פדרו.‬ ‫-טוב, אני חוזר למטבח, כי הוא עולה באש.‬
‫בסדר גמור. הכול טעים, פדרו. תירגע.‬
‫הטוב ביותר עוד לא הגיע. סליחה.‬ ‫-אני בטוחה.‬
‫"הכול טעים, פדרו."‬
‫די להיות טיפשה.‬ ‫-"אני טעימה, פדרו."‬
‫מי אוכל טוב היום?‬ ‫-שתקי.‬
‫מי אוכל טוב היום?‬
‫אז אתה מזמין אותה אליך?‬
‫אני איראה קצת זנותי, לא?‬
‫אני הייתי מזמינה אותה.‬ ‫-כן, אבל את זנותית.‬
‫יש בזה משהו.‬ ‫-חם.‬
‫שף, בבקשה.‬
‫חסר מלח.‬
‫קחי את זה.‬ ‫-כן, שף.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מה זה?‬
‫היי, פדרו.‬
‫כן?‬ ‫-יש שיער על הדלפק.‬
‫תביאי לי בנדנה.‬
‫תודה.‬
‫בואי נעבוד, קדימה.‬
‫שולחן שבע, לגברת הצעירה.‬
‫פדרו.‬
‫הלקוח אמר שזה מלוח מדי.‬
‫מלוח?‬ ‫-מלוח.‬
‫הרגע טעמתי את זה. לא יכול להיות.‬
‫פאולה.‬
‫זה רע?‬
‫לא, רק…‬
‫אל תשקרי, פאולה.‬
‫זה בלתי אכיל.‬
‫זה לא מלוח מדי.‬ ‫-בטח שכן.‬
‫זה ממש מלוח מדי.‬
‫אין בעיה, נוכל לתקן את זה.‬
‫תן לי את זה. אפשר לתקן את זה.‬
‫אל תדאג.‬
‫פדרו, אתה בסדר?‬
‫פדרו.‬
‫שף.‬
‫אם הכול ילך טוב,‬
‫יש סיכוי טוב שחוש הטעם שלך‬ ‫יחזור לקדמותו אחרי הניתוח.‬
‫אנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים.‬
‫היי.‬
‫נו?‬
‫אני חושב שהייתי לחוץ מדי.‬
‫עם כל התפריט החדש, את יודעת? ו…‬
‫פדרו, אני יודעת על הסרטן.‬
‫אבל…‬
‫הייתי צריכה להגיד להם שאני אשתך‬ ‫כדי שאוכל להיות כאן איתך.‬
‫מה הרופאה אמרה לך?‬
‫היא אמרה שהטיפול שלי לא עבד.‬
‫היא אמרה שהגידול גדל…‬
‫ושהם יעשו לי ניתוח מוח בעוד שבוע.‬
‫אני צריך ללכת הביתה.‬
‫- מקלט לחבר הכי טוב‬ ‫מונית כלבים -‬
‫פדרו.‬
‫אני יודעת שזה מבאס לשמוע שהכול יהיה בסדר…‬
‫קמילה, לא.‬
‫אין תרופה בשבילי.‬
‫בשבוע הבא הם יפתחו לי את הראש.‬
‫ואם לא אמות…‬
‫אם לא אמות,‬ ‫יכול להיות שאבלה את כל חיי מרותק למיטה.‬
‫אני צריך להיות לבד.‬
‫תודה, באמת. על הכול.‬
‫אני מצטער.‬
‫רוצה לשחק, חבר?‬
‫אני מצטער אם הפחדתי אותך, טוב?‬
‫אוי, אחי.‬
‫פדרו, אני כל הזמן מתקשרת, אבל אתה לא עונה.‬
‫מרתה שכרה מישהו אחר,‬ ‫אבל אף אחד לא אוהב אותו.‬
‫כולם מקווים שתחזור.‬
‫מה קורה, חבר? תענה לי, בבקשה.‬
‫אני דואגת.‬
‫פדרו.‬
‫אחי, השתגעת? להבריז מכימותרפיה בלי אזהרה?‬
‫מה יש לך?‬
‫נו?‬
‫מה שלומך?‬
‫מה עם הניתוח? מתי הוא יהיה?‬
‫- אל תסמוך על הגורל‬ ‫סמוך על עצמך -‬
‫איך אתה יודע?‬
‫קשה לא לדעת. שמועות מתפשטות מהר.‬
‫בעוד שבעה ימים.‬
‫שישה, נכון? כי אתמול כבר נגמר.‬
‫חשבתי שבאת כדי לעודד אותי.‬
‫יש לך שישה ימים, פדרו.‬
‫שישה ימים.‬
‫עד אז, נשארו לך 100 אחוז מהחיים שלך.‬
‫ותראה.‬
‫עדיין יש זמן להשאיר חותם בעולם.‬
‫כן, פלייבוי.‬
‫כדאי שתמשיך לבשל, הא?‬
‫- לאו - פדרו -‬
‫אפילו את זה אני כבר לא יכול לעשות.‬ ‫-די, גבר.‬
‫איפה הלך הרוח החיובי שלך?‬
‫כשחוש הטעם שלך יחזור, אתה תבשל לי, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫מה אתה רוצה? משהו מסוים?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫חשבתי על ביצי הדגים האלה, אתה יודע?‬
‫אוי ואבוי.‬ ‫-זה נקרא קוויאר, נכון?‬
‫די עם הקטע של הביצים, גבר!‬
‫יש לך אובססיה לביצים.‬
‫אבל היי, איך הולך עם הבחורה ההיא?‬
‫עזוב את זה.‬
‫הוא תמיד כזה נמושה, קרמלו?‬
‫למה שארדוף אחרי זה?‬
‫גבר, אתה לחוץ בגלל עתיד שלא נמצא כאן.‬
‫מה שחשוב זה שאתה חי עכשיו.‬
‫תראה. הנה.‬
‫- גלגלו את הכדור -‬
‫גלגלו את הכדור.‬
‫כן, שלך ממש גרוע.‬
‫אין ספק.‬
‫תודה, חבר.‬
‫חודש אחד?‬
‫לא, חכי רגע.‬
‫חודש אחד כדי לסגור את החוב?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אנחנו צריכות תוכנית ב', זה הכול.‬ ‫-איזו תוכנית ב', קמילה?‬
‫אנחנו בתוכנית ת'. זהו זה, זה נגמר.‬
‫סיימנו. קוויניו,‬
‫לא אשקר לך יותר.‬
‫זה נגמר מבחינתנו, בסדר?‬
‫אארוז את הדברים שלך, את התיק שלך…‬ ‫-תסתכלי עליי. אף אחד לא אורז תיקים.‬
‫אנחנו נשיג את הכסף.‬
‫איך? אפילו כבר לא נוכל לקבל הלוואה מהבנק.‬
‫אני לא יודעת, לו, אבל אנחנו נפתור את זה.‬
‫היי, פדרו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הכול…‬ ‫-בסדר.‬
‫הכול בסדר, כן. מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫האמת, אני…‬
‫אני רוצה להתנצל.‬
‫על אתמול בלילה.‬
‫יש פה קהל.‬
‫אנחנו מפריעים, קוויניו. בוא נלך.‬
‫בוא נלך לארוז את החפצים שלנו, טוב?‬
‫טוב?‬
‫רוצה לטייל קצת?‬
‫וואו.‬
‫את תיקחי אותו, נכון? אם העניינים ישתבשו.‬
‫פדרו, הכול יהיה בסדר.‬
‫את תיקחי אותו, נכון?‬
‫ברור שאקח אותו.‬
‫אני אקח אותו בעצמי. אפילו אם המקלט…‬
‫מה עם המקלט?‬
‫קמילה,‬
‫זה שיש לי סרטן לא אומר‬ ‫שאת לא יכולה לספר לי על הבעיות שלך.‬
‫אני יודעת, פדרו.‬ ‫-אז בבקשה.‬
‫קיבלתי התראה,‬
‫ו…‬
‫ואם לא אשלם את כל החובות,‬ ‫אצטרך לפנות את המקום.‬
‫אבל אל תדאג, אני אמצא פתרון.‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫ביחד.‬
‫הופה!‬
‫- טיפוח -‬
‫כן.‬
‫האמת שאתה נראה די חמוד.‬
‫תודה.‬
‫תודה על הכול.‬
‫את יודעת מה מדהים?‬
‫מה?‬
‫הטעם שלך.‬
‫אני יכול לטעום אותך.‬
‫היי! לא!‬
‫אני כבר חוזר.‬ ‫-אלוהים!‬
‫בזהירות.‬
‫אני לא יודע אם זה יהיה טעים,‬ ‫אבל אנחנו חייבים לאכול, נכון?‬
‫מה קרה?‬
‫היא רקובה.‬
‫איך ידעת?‬
‫בוא הנה.‬
‫מרשים.‬
‫אומלט, פטריות מטוגנות וקונפי עגבניות שרי.‬
‫וואו, זה כל כך טעים.‬
‫זה טוב?‬
‫טוב מאוד.‬ ‫-כן?‬
‫קרמלו עזר לי.‬
‫תודה, קרמלו.‬
‫והכנתי גרסה גם בשבילו. ידידותית לכלבים.‬
‫אתה רואה, קרמלו? פדרו, שף הכלבים.‬
‫דרך אגב, יש לי רעיון.‬
‫אבל אני עדיין לא יכול לספר לך.‬
‫קודם אני צריך לטפל במשהו חשוב.‬
‫פדרו.‬
‫אני…‬
‫החיבוק האימהי הכי טוב‬
‫הוא זה.‬
‫מצופה בסוכר ומטוגן בשמן חם.‬
‫אפילו בלי חוש הטעם שלי,‬ ‫אני יודע בדיוק מה הטעם של זה.‬
‫אוכל הוא טיפול.‬
‫אנחנו מבשלים כדי… לחלוק אהבה.‬
‫סבתא שלי לימדה את זה את אימא שלי,‬
‫אימא שלי לימדה אותי…‬
‫ואת לימדת אותי.‬
‫ואתה תלמד את הילדים שלך.‬
‫אני רוצה שהבית הזה יהיה הומה.‬
‫שיהיה פה ריח של טיגון ושל קינמון.‬
‫אתה תבשל הרבה לילדים שלך.‬
‫תודה על הכול, אימא.‬
‫החיבוק שלך הוא הכי טוב בעולם.‬
‫אתה באמת בטוח‬ ‫שאתה רוצה לקחת את הגרוטאה הזאת?‬
‫זה לא נורא.‬
‫- הקושיניה של ניידה -‬
‫יש לו הרבה להשתפר כדי להיות נורא.‬
‫איך נבשל כאן בלי לקבל חיסון טטנוס?‬
‫אל תגזימי.‬ ‫-טוב, אז…‬
‫עם הגרוטאה הזאת אתה רוצה להשאיר חותם?‬
‫כן.‬
‫אז מה?‬
‫יש הצעות, או שאני יכול לבחור?‬
‫תפתיע אותי.‬
‫אתה ביקשת.‬
‫בלי ביצים.‬ ‫-עכשיו אתה הורס לי את הווייב.‬
‫ביצים?‬
‫אל תשאלי.‬
‫בואו נעבוד. יש לנו הרבה מה לעשות.‬
‫"זה קרמלו!‬
‫"קרמלו הוא חבר‬ ‫הוא לא סכנה‬
‫"הוא רץ אחרי אופנוענים‬ ‫שמשמיעים קולות חזקים‬
‫"ברזילאי‬ ‫קראתם לו כלב מעורב?‬
‫"תנו כבוד לקרמלו‬ ‫הוא חלק מהשורשים שלנו‬
‫"הוא קופץ ומכשכש בזנב‬ ‫איזה כלב מצחיק‬
‫"הוא קופץ ומכשכש בזנב‬ ‫קרמלו, שובב שכמותך‬
‫"הוא קופץ ומכשכש בזנב‬ ‫איזה כלב מצחיק‬
‫"הוא קופץ ומכשכש בזנב‬ ‫קרמלו, שובב שכמותך…"‬
‫- תפריט חיות‬ ‫קושיניה - נביחת בשר -‬
‫זה כל כך… היא שלי.‬
‫היא שלי!‬
‫אל תפספסו!‬
‫יש לנו קושיניות לבני אדם,‬
‫יש לנו קושיניות לכלבים.‬
‫הביאו את חיות המחמד שלכם‬ ‫ועזרו להציל את "מקלט לחבר הכי טוב".‬
‫- הקושיניה של קרמלו -‬
‫מוצא חן בעינייך?‬
‫זה היה רעיון שלי.‬
‫מה עם הניתוח שלך?‬
‫יש עוד הרבה זמן עד אז.‬
‫נכין קושיניות?‬
‫צריך המון קושיניות. החוב ענק.‬
‫זה יפהפה.‬ ‫-נכון?‬
‫ממש יפה. זה מדהים.‬
‫בן אדם, דלג על האוכל הנורא של בית החולים.‬ ‫הכנתי לך משהו מיוחד.‬
‫אני אגיע בקרוב.‬
‫בוא נלך, קרמלו. קודם אוריד אותך במעון.‬
‫בוא.‬
‫היי.‬
‫היי, סנדרו.‬
‫איפה לאו?‬
‫פדרו, נוכל לדבר?‬
‫בוא איתי.‬
‫ללאו היה תסחיף ריאתי.‬
‫הוא הגיע לבית החולים אתמול בלילה,‬ ‫אבל לצערי הוא לא שרד.‬
‫הוא היה בסדר.‬
‫פדרו, הסרטן שלו‬ ‫לא הגיב לכימותרפיה כבר כמה שנים.‬
‫אבל כמו שהוא נהג לומר,‬ ‫הוא עדיין עשה את העבודה.‬
‫אתה רוצה מים?‬ ‫-הוא היה חבר שלי.‬
‫הוא רצה שתקבל את זה.‬
‫לאו מאוד חיבב אותך, פדרו.‬
‫"אם אתה קורא את זה,‬
‫"זה אומר שלא היה לי זמן‬ ‫להגיד את הדבר הכי חשוב.‬
‫"אחי, העניין הוא לא‬ ‫להשאיר את החותם שלך בעולם.‬
‫"העניין הוא להשפיע על אנשים.‬
‫"אוהב אותך, פלייבוי."‬
‫- ביצי האור -‬
‫אני פדרו.‬
‫גליומה מוחית.‬
‫כשהגעתי לכאן, גם אני פחדתי.‬
‫אבל חבר לימד אותי שהדבר הכי חשוב‬ ‫הוא איך אנחנו מתמודדים עם זה.‬
‫אתה מבין?‬
‫הלך רוח חיובי.‬
‫סרטן האשכים?‬
‫לימפומה.‬
‫הביצים שלך בטוחות.‬
‫אני לא יודע מה צופן בחובו העתיד.‬
‫אני לא יודע אם זה יעבוד.‬
‫אבל כמו שלאו לימד אותי… מה שחשוב זה ההווה.‬
‫ועכשיו אני בטוח שכולם יעשו כמיטב יכולתם‬ ‫כדי להפוך את האירוע הזה להצלחה.‬
‫אנחנו עושים את זה בשביל לאו,‬
‫אנחנו עושים את זה בשביל הכלבים,‬
‫וגם כדי להציל את "מקלט לחבר הכי טוב".‬
‫כן!‬
‫- עזרו להציל את חבריכם הכלבים‬ ‫במקלט לחבר הכי טוב -‬
‫מה אם אף אחד לא יבוא?‬
‫כדאי שאלך למטבח.‬ ‫פאולה, תפעילי את מכשיר הטיגון.‬
‫תפעילי את מכשיר הטיגון.‬
‫קדימה, בנות! קדימה!‬
‫היי! מתוקה!‬
‫שתי קושיניות לכלבים…‬
‫אם אתה צריך משקיע,‬
‫תתקשר אליי.‬
‫מותק, אני הולכת, טוב? ביי.‬
‫שנלך גם אנחנו?‬
‫אני צריך לסגור את הקרון, לסיים לנקות.‬
‫זה חלק מהטקס.‬
‫אתה רוצה שאעזור לך?‬
‫לכי לנוח קצת. בסדר?‬
‫אני אגיע בקרוב.‬
‫קרמלו יארח לי חברה.‬
‫בסדר. אבל אל תתעכב יותר מדי, טוב?‬
‫איזו הופעת בכורה, הא, קרמלו?‬
‫תודה ששמרת עליי.‬
‫אנחנו צוות טוב ביחד, לא?‬
‫ארוחת הערב שלך. תטעם.‬
‫אתה לא רוצה?‬
‫מה קרה?‬
‫אתה חולה, אחי?‬
‫תודה. היית מדהימה.‬
‫לא, אנחנו היינו מדהימות.‬ ‫-הצלחת בגדול.‬
‫אני שמחה.‬ ‫-אוי, אחותי.‬
‫יש עוד משהו…‬
‫זה קרמלו.‬
‫היי, חמוד, מה קרה?‬
‫איפה פדרו?‬
‫אלוהים.‬ ‫-הוא נפצע בכף הרגל.‬
‫קרה משהו לפדרו.‬ ‫-תחזיקי אותו.‬
‫טפלי בכף הרגל שלו בבקשה.‬
‫בואי ניסע, קמילה.‬ ‫-ניידה, קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים. בואי ניסע.‬
‫מכינים עכשיו את חדר הניתוח.‬
‫תאמינו.‬
‫פדרו? אתה שומע אותי?‬
‫כן.‬
‫יופי.‬
‫מה קרה?‬
‫התעלפת,‬
‫והכלב שלך הציל אותך.‬
‫אנחנו חייבים לנתח אותך בהקדם האפשרי.‬
‫הניתוח נקבע לעוד שעתיים.‬
‫מה הסיכויים שלי?‬
‫יש אפשרות להשלכות ארוכות טווח,‬
‫כמו ליקויים קוגניטיביים ומוטוריים.‬
‫יש הרבה אפשרויות.‬
‫כולל מוות, נכון?‬
‫אני פוחד.‬
‫אני פה, אהוב שלי.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני אשאיר אתכם לבד, בסדר?‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫מה עם קרמלו?‬
‫פדרו, קרמלו לא יכול להיכנס לכאן.‬
‫כן, ילד.‬
‫אני צריך…‬
‫אני צריך לראות את קרמלו.‬
‫אני צריך להודות לו.‬
‫אולי זאת תהיה הפעם האחרונה.‬
‫הנה.‬
‫דיברתי עם ההנהלה,‬
‫אבל אישור הכניסה של קרמלו יגיע רק מחר.‬
‫תירגעי.‬
‫ניידה,‬
‫יש לי תוכנית.‬
‫- חדר מיון -‬
‫קדימה, קמילה!‬
‫קדימה, בואו!‬
‫קדימה!‬
‫לכי!‬
‫ילד.‬
‫קרמלו!‬
‫תודה, קרמלו.‬
‫תודה על הכול.‬
‫אני אוהב אתכם.‬
‫גם אנחנו אותך. מאוד.‬
‫צריך הרבה אומץ כדי להילחם על חייך.‬
‫המון.‬
‫- מזל טוב לבוגרים -‬
‫כי הם חולפים בהרף עין.‬
‫קרמלו!‬
‫יום אחרי יום,‬
‫שנה אחרי שנה.‬
‫ופתאום עוברות 12 שנים.‬
‫מי היה חושב?‬
‫בשביל מישהו שפעם נשארו לו רק שבעה ימים,‬ ‫אני די בר מזל.‬
‫נושם.‬
‫- לאונרדו -‬
‫מרגיש.‬
‫חי.‬
‫יום אחרי יום.‬
‫עדיין אין תרופה.‬
‫אבל מה אם התרופה היא פשוט להיות פה?‬
‫לבנות בית,‬
‫לתכנן תוכניות,‬
‫לחלום חלומות.‬
‫קרמלו, לא!‬
‫תמיד איתך לצידי, חבר.‬
‫קרמלו, לימדת אותי לחיות בהווה.‬
‫כאן,‬
‫עכשיו.‬
‫הצלת אותי כמה פעמים.‬
‫אבל למען האמת,‬
‫האהבה שלך היא זאת‬ ‫שממשיכה להציל אותי בכל יום.‬
‫היא מזכירה לי מה חשוב באמת.‬
‫- מקלט קרמלו -‬
‫יש מפגשים שיש להם את הכוח לשנות את חיינו.‬
‫והמפגש שלנו היה כזה.‬
‫…לכולם יש תפקיד חיוני‬ ‫בשמירת האיזון באוקיינוסים.‬
‫אבל למרות חשיבותם,‬ ‫הכרישים ניצבים בפני איום אמיתי.‬
‫הפעולות של בני האדם. דיג טורפים…‬
‫אני יודע מה יעודד אותך.‬
‫"בין השמיים לים‬
‫"יש יקום‬
‫"מתוק כמו קרמל‬
‫"באינסוף הזה‬
‫"של סיכוי או גורל‬
‫"כל כך יפה להפליג איתך‬
‫"אני מספר לרוח את הסיפורים שלנו‬
‫"וההרגשה הופכת לזיכרון‬
‫"ריפאת אותי‬ ‫נתת לי אור‬
‫"הפכת הכול להגיוני‬
‫"אני בשבילך, אתה בשבילי‬
‫"בכל מעידה, בכל נגיעה‬
‫"אני יודע שתחכה לי‬
‫"ואני סופר את השעות‬
‫"כשאראה אותך שוב‬
‫"תן לי להגיד לך כמה‬
‫"לימדת אותי לאהוב‬
‫"איתך הכול יפה יותר‬
‫"כשאראה אותך שוב‬
‫"תן לי להגיד לך כמה‬
‫"לימדת אותי לאהוב‬
‫"איתך הכול יפה יותר‬
‫"כשאראה אותך שוב‬
‫"תן לי להגיד לך כמה‬
‫"לימדת אותי לאהוב‬
‫"איתך הכול יפה יותר‬
‫"כשאראה אותך שוב‬
‫"תן לי להגיד לך כמה‬
‫"לימדת אותי לאהוב‬
‫"איתך הכול יפה יותר‬
‫"בין השמיים לים‬
‫"יש יקום‬
‫"מתוק כמו קרמל"‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬