Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Do hajzlu.
Jmenuji se Doyle.
Lord Doyle.
Sázím ve velkém, ale dochází mi dech.
Jsem gambler s rukavicemi pro štěstí...
který se jednoho dne ocitl v Macau.
Hlavním městě hazardu.
Městě zázraků
v zemi, která se vzpírá moři.
Na zázraky už však nevěřím.
Za pár dní se mi celý život obrátí vzhůru nohama.
Sakra práce.
NERUŠIT
Dnes večer nehrajete u nás, lorde Doyle?
Dneska ne, Kaii. Royale jsem už prakticky oškubal.
Kdybych tu dál vyhrával, neměli by na tvou výplatu.
Objednej mi auto.
Moc se omlouvám, lorde Doyle,
ale hotelové limuzíny jsou prý dnes zamluvené.
Všechny?
Mám vám zavolat taxi?
Nemusíš. Venku je pěkně, tak se projdu.
Mohu?
Stačí jedna pořádná výhra a budou pro mě mít odvoz připravený vždy.
Zkuste kasino Rainbow. Třeba vám dovolí hrát na dluh.
Lorde Doyle!
FAKTURA
Pěkně se to nastřádalo.
Měl byste se s námi co nejrychleji vyrovnat.
Jistě.
Můj bankéř v Londýně vám okamžitě pošle dlužnou částku.
- Lorde Doyle. - Je sobota.
Britské banky jsou zavřené. Zítra je neděle a v pondělí státní svátek.
Můj účetní do práce dorazí v úterý ráno.
Odpoledne zdejšího času. Vyhovuje vám to?
Celou částku 352 000,64 hongkongských dolarů
musíte uhradit do úterního poledne, lorde Doyle.
Nebo budu muset informovat policii.
Domluveno.
Máte na to tři dny.
V Macau jsem kuaj-lou,
cizák,
kterého všichni přehlíží.
Sotva existuji.
Můžu tu být, kým chci.
Punto banco baccarat je nejrychlejší karetní hra světa.
V jediné sázce můžete vyhrát i prohrát miliony.
Kasino má pouze 0,9% výhodu,
takže vám tento král všech karetních her může bleskově změnit život.
Pravidla jsou prostá.
Hráči, který vsadí nejvíc, jsou lícem dolů rozdány dvě karty.
Nejvyšší kombinace vyhrává.
Dvojka až devítka mají nominální hodnotu.
Desítky a figury nemají žádnou.
Nejvyšší skóre je devět.
Vyhrává devítka!
Hráč bere všechno.
Vítejte v Rainbow. Sklenku šampaňského, pane?
Ano, ale nic levného. Nalijte mi Cristal.
Mluvíte dobře čínsky.
Také kouřím vaše nezdravé cigarety.
Já jsem Tao Ming.
Vážně? Lord Doyle.
Ráda vás poznávám, lorde Doyle.
Už jste někdy hrál baccarat?
Jednou či dvakrát. Většinou v Monte Carlu.
Kdo je ta semetrika?
- Babča. - Babča?
Jménem jí neříkáme. Hraje jako bohyně.
Manžel ji podvádí a ona tu utrácí jeho peníze.
- Nám to tak vyhovuje. - Tak bohyně?
Prý vídá duchy.
Snad jí neprozradí, jaké mám karty.
Vyhrává devítka.
Náhlá smrt. Tak se mi to líbí.
Lepší hru nenajdete.
Kuaj-lou to pěkně projíždí.
Bude to smolař.
Má kantonština potřebuje oprášit. Co říkala?
Vítá vás tu.
Toho si namažu na chleba.
- Určitě jste pěkný boháč. - V rukavičkách hrají jen milionáři.
Na Babču to chce miliardy. Miliardy dolarů a žádné centy.
- Jednou jí to štěstí dojde. - Pomáhají jí duchové.
To tak.
Pomáhá jí leda tak manželova peněženka. Dvacet tisíc.
- Třicet. - Třicet pět.
Padesát.
Chcete půjčit?
Půjčit?
Dvacet tisíc dolarů s 15% úrokem plus provize.
Padesát s 10% úrokem.
Dvacet pět s 12% úrokem.
Domluveno.
Proč mu sakra půjčuješ?
Jen se na něj podívej. Je na dně.
Co říkala?
Že neumíte hrát.
Tím spíš byste mi měla půjčit.
Nepůjčuj mu, ty lichvářko!
- Zruinuje tě! - To je moje věc.
- Děje se něco? - Ne.
Nejdřív zaplaťte to pití a pak si domluvíme výši půjčky.
Jistě.
Zdrhne.
Anebo mi objednejte další šampaňské,
já si odskočím a pak Babču pořádně odrbu.
Počkáte?
Samozřejmě.
Děkuji.
Nedělej to. Ten už se nevrátí.
Krávo blbá.
Je to ztracená duše.
Do hajzlu.
Dnes přišel první den tradičního Svátku duchů.
Obyvatelé z celého města přinášejí zápalné obětiny pro zesnulé,
aby si usmířili neklidné duchy.
Děkuji.
Proč jsi mu sakra půjčovala?
- Tao Ming. - Omlouvám se.
Kvůli tobě jsem přišla o muže!
No tak. Hej! Klid!
Vrať mi manžela!
Tao Ming!
Zabilas ho!
Tao Ming!
Taxi!
Tao Ming!
Kam jedeš?
Dlužíš mi 300 dolarů za šampaňské.
Tolik u sebe nemám, promiň.
Děkuju.
Počkej. Rád bych ti to vynahradil.
Co bys řekla na večeři a tanec?
Určitě se nějak dohodneme.
Nesnáším gamblery.
Zrovna teď mi jde o všechno.
Zatím prohrávám, ale statistika káže, že brzo začnu vyhrávat.
Ta tě nezachrání.
Nerozhoduje náhodou statistika o všem v životě?
Život je plný záhad.
Hele, do téhle situace jsem se dostal sám,
ale když mi pomůžeš, vyhrabu se z ní.
Vyslechni mě.
Měl jsem trochu smůly. Zkoušel jsem obvyklé věřitele,
ale rychle se to rozkřiklo. Jsem v pořádném maléru.
Děkuju.
Byl to tvůj klient?
Ten, co se zabil?
Není to tvoje vina.
Když se někdo chce vrhnout ze střechy, je to jeho volba.
Za mě je to trvalé řešení dočasného problému.
V kasinu jsi v těch svých žlutých rukavičkách
vypadal distingovaně.
Nikdy jsem nikoho neviděla hrát v rukavicích.
Jsou ze Savile Row.
Moje rukavice pro štěstí.
Tak to moc nefungují.
Mám návrh.
- Vzájemně výhodný... - Nemám zájem.
- Vyslechni mě. - Ne.
- Dám ti půlku... - Už nehodlám půjčovat. Slyšíš?
Ani tobě, ani nikomu jinému. Končím.
S čím?
Se životem?
Sám jsem málem hodil ručník do ringu.
Mnohokrát.
Hádám... že ti dlužil, takže teď někomu dlužíš ty.
Nic mi do toho není, ale ať je to jakkoli, jde to vyřešit líp než sebevraždou.
Půjčením jinému závislákovi?
Jen se nedělej.
Jako makléřka v luxusním kasinu bys dostávala provizi.
Ty ale vyděláváš na riskantních úvěrech a nelegálních sázkách.
Klidně odejdu a můžeš se zabít.
Ale nepředstírej, že jsi lepší než já.
Možná jsem kuaj-lou, ale pořád jsem člověk.
A nejsem o nic ztracenější než ty.
Neměla jsem mu půjčovat.
Měla jsem ho odmítnout, ale neudělala jsem to.
Jak se jmenoval?
Ani nevím, všichni jste úplně stejní.
Já ne.
A v čem se od nich lišíš kromě titulu?
Mám rukavice pro štěstí.
Ze Savile Row?
Ano.
Dneska je Svátek duchů.
Za týden bude Den duchů.
Na něj budou lidi pálit obětiny pro mrtvé.
Musím odsud odejít.
A ty bys měl taky.
Kam?
Jinam než já.
Doufal jsem... že tu ještě chvíli pobudeš.
Čeká mě velká výhra.
A pak nesplatím jen své dluhy. Zaplatím i ty tvé.
Myslím to vážně.
Hlavu vzhůru.
Ta smůla přejde.
A až se mi konečně zadaří,
pomůžu ti.
Slibuji.
Lord vždy dodrží slovo.
Já už jsem v koncích.
Nepřestávej.
Všem ukážu, co ve mně je.
Lord vždy dodrží slovo.
Zdravím.
- Dobrý večer. - Lord Doyle.
Prosím?
Můžete mi říkat Freddy.
Aha, děkuju.
Jste v Macau poprvé?
- Prosím? - Jste tu poprvé?
Ano.
- A vy? - Občas sem zaletím.
To zní skvěle.
Nechci být dotěrný, ale mohla byste smazat tu fotku?
- Cože? - Před chvílí jste mě vyfotila ve výtahu.
- Myslíte to selfie? - Ano, vyfotila jste i mě.
Aha, to jsem netušila.
Je mi to hloupé, ale vážně si cením...
svého soukromí.
Proč?
Snad nejste na útěku?
To ne. Nic takového.
Každý, kdo sází ve velkém, si zkrátka cení diskrétnosti.
- Zakládáme si na ní. - Vážně?
- Ano. - Aha.
Protože... Jak bych to řekla?
Čekala bych, že někdo na útěku nebude takhle na očích.
- Jak se jmenujete? - Betty.
- A dál? - Graysonová.
Tak jo, Betty Graysonová. Kdo jsi a co po mně chceš?
- To dobře víte. - Peníze?
- Spravedlnost. - Cože?
Tak jo.
Půjč mi 500 dolarů a dostaneš jí, kolik jen chceš.
Vy jste ale šprýmař.
Chceš tu fotku? To jsou moje podmínky.
- Podmínky? - Jo. Proč ne?
Posralas to, já tě viděl a ty ses snažila vypařit.
Teď se tu klepeš, snažíš se získat čas
a hraješ si na osamělou turistku na výletě.
Doufáš, že ti to sežeru, ty si mě ještě blejskneš
a pak tu fotku pošleš nějakýmu lacinýmu soukromýmu detektivovi,
kterej tě sem kdovíproč poslal.
Asi aby mě mohl vydírat.
V kasinech se ale fotit nesmí.
Jestli mi nezaplatíš, další fotku už nepořídíš.
Tak si přestaň vyskakovat a vysol prachy, Betty.
Chci 500 dolarů.
Takže už nemáte ani vindru,
pane Reilly?
Hej!
S dovolením.
- Do hajzlu! - Reilly!
Poradila jsem si s většími mizery, než jste vy.
Vraťte mi ji.
- Kde mám sakra mobil? - Nejdřív chci těch 500.
- Vraťte mi mobil. - Nejdřív peníze, pak fotka.
Děkuju.
A co můj mobil?
Měli jsme dohodu.
Moje fotka má větší hodnotu. Prostě se uveleb
a sleduj, jak je proměním v deset táců.
Sleduj a uč se, Betty.
- A teď mě nech na pokoji. - Ne, máme dohodu.
Nabízím ti 10 000 dolarů, tak si je laskavě vezmi.
Nemůžu.
Jasně, že můžeš.
Přeskočilo ti? Za ně...
Za ně si pořídíš skleník nebo dovču v Karibiku.
Novou kuchyň. Slušný hadry.
Ten mobil jste mi nikdy vrátit neplánoval, že ne?
Nejsou prachy lepší?
Všichni nejsou jako vy.
Počkej!
Do prdele práce...
Počkej. V minulosti jsem udělal pár chyb.
A kdo ne? Ale snažím se začít znovu, chápeš?
Ať už si o mně myslíš cokoliv, nejsem zločinec.
Naši klientku jste okradl o značnou sumu.
Závislost na hazardu vás neomlouvá.
Nejsem závislej. Jasný?
Co bys řekla na večeři a tanec?
Co ty na to? Určitě se nějak dohodneme.
Co prosím?
Žádám tě o tanec, Betty.
Jak se opovažujete!
- Užívej si života! - Táhněte do prdele.
Tak si alespoň vezmi zpátky těch 500.
Jen si je nechte. Stejně je hnedka projedete v baccaratu.
Podělaní gambleři.
Kurva.
Dochází vám pára?
Možná mi dochází pára, ale pořád mám koule.
No jasně. Ne na dlouho.
Babča má další devítku.
Kdepak je ta vaše štěstěna?
No, už bych měl...
zamířit domů.
Tao Ming!
Kde jsi byla? Kam jsi...
Hráč má čtyřku.
Bankéř osmičku.
Kuaj-lou prohrává.
Pane Reilly?
Jak už vám asi došlo,
Strick a Garland je britská firma na správu majetku.
Nechtěli se obracet na policii, tak najali nás, Huntsworth Investigations,
abychom našli jistého pana Reillyho, který ukradl 957 000 liber
z klientského účtu.
- Cynthia. - Blitheová.
Betty je hezčí jméno.
V Manile se po něm slehla zem.
Vážně? To je...
vzrušující.
Už dost her, pane Reilly.
Zrovna jsme dostali tohle.
- Co to je? - To přece moc dobře víte.
Kopie nedávno zveřejněného úmrtního listu.
Což víte, protože je údajně váš.
Někdo si ho za úplatek v hotovosti pořídil od jednoho filipínského úředníka.
Aha, takže ti připomínám
tohohle mrtvého chlápka. Pana...
- Reillyho. - Reillyho.
Mám povolení vám nabídnout dohodu.
Buď ukradenou částku
do 24 hodin vrátíte na účet Stricka a Garlanda,
nebo vás nechám deportovat do Británie, kde budete čelit obvinění.
Deportovat?
Mám vaši fotku.
Po všech prověrkách
naše kancelář kontaktuje policii.
Když nebudete spolupracovat.
Máte 24 hodin, pane Reilly.
Děláš tu práci ráda?
Taková dřina a máš za ni akorát levný boty a mizernej státní důchod.
Co je to za život?
Okradl jste bezmocnou stařenku.
Ne, zazobanou sobeckou bábu, která...
Která vám svěřila správu svého portfolia.
Budu k vám upřímná, pane Reilly.
Podle mě jste prohnilý do morku kostí.
Vaše dětinská pýcha vás dovedla do bodu, odkud už není návratu.
Takhle mě vidíš, jo?
A to vaše hraní si na lorda?
Je to ubohé.
Žalostné a amatérské.
Doyle?
Vždyť to ani nezní nijak snobsky.
Jste naprosto neschopný.
Máte čas do zítřejšího poledne.
Tao Ming?
Tao Ming!
Potřebuju pomoc.
Lippette!
- Pane! - Pusťte mě!
- Lippette! - Pane!
Lippette! Nesahejte na mě!
- Pane! - Pusťte mě!
Napij se a netrop mi tu scény.
Musím zmizet z Macaa.
- Za tři hodiny vyplouvá loď do Hongkongu. - Na skleničku je čas vždy.
Dlužíš mi osm táců. Nemám čas se hádat. Sem s nimi.
- Co se stalo? - Hned teď!
No dobře.
Tumáš.
- To jsou jen dva litry. - Víc nemám.
- Jak platíš těm holkám? - Na dluh.
Proboha, uklidni se. Zvu tě na skleničku.
Potřebuju všechno.
No tak. Co bys řekl na večeři a tanec? Určitě se nějak dohodneme.
Necituj mě, ty hajzle! Nezahrávej si se mnou!
Ježiši, uklidni se. Vypadáš hrozně.
Po dobrém jídle a pár sklenkách dobrého Doura se ti uleví.
Zaplatím to.
Naposledy si vyhodíme z kopýtka.
Zvu tě.
Co to do tebe vjelo?
Neumíráš na něco?
Na tuhle hru jsi nikdy neměl, Reilly.
Podcenil jsi brutalitu anglické smetánky.
Za našimi honosnými domy se skrývají generace vražd a intrik.
A drahé státní školy
nás zocelí a zaručí, že z nás vyrostou naprostí parchanti.
Co jsi to řekl?
Prosím?
Reilly. Tak jsi mě oslovil.
Jak víš, jak se jmenuju?
To ty. Tys Huntsworth Investigations řekl, kde mě najdou. Že jo?
Napráskal jsi mě.
No jo, něco jsem jí říct musel.
Zaplatila ti? Nabídla ti prachy?
Amnestii.
Musel jsem zahladit vlastní stopy.
Buď rád, že tě nevydírám sám.
V čínštině existuje jedno spojení.
Za hranicí studu.
To mě vystihuje, Reilly.
Taky bys to měl zkusit.
Na tenhle život se nehodíš.
Hluboko uvnitř jsi jen... hodnej Irčák z dělnický třídy,
kterej v tomhle neumí chodit.
Co budeš dělat?
Nevím.
Hlavně se nijak neunáhluj.
Občas to zvažujeme všichni. Sebevraždu.
I já. Věř tomu, nebo ne.
Slyšel jsi o tom gamblerovi, co se v posmrtném životě
probudí v přepychovém kasinu?
Šampáňo na ledu a holky, kam se podíváš.
Vyhraje každou hru. Jednu za druhou, prohra se mu vyhýbá.
Nakonec se otočí k vedlejšímu hráči a povídá:
„Nečekal jsem, že se dostanu do nebe.
Myslel jsem, že skončím v pekle.“
A ten druhý hráč na to...
„Vždyť jsi v pekle.“
Seber se.
Vyhrávání tě dostane daleko rychleji než prohrávání.
Úplně jsi mě oškubal, kamaráde.
Budeš to muset zatáhnout.
Příští zastávka: Hongkongský přístav. Konečná stanice.
Vystupte, prosím.
Donesete mi další Buck’s fizz, prosím?
Děkuji.
Chcete platit, pane?
Bliny s kaviárem, prosím.
Samozřejmě.
Do hajzlu.
Kolik je hodin?
Poledne, pane.
Přál byste si účet?
Ještě ne. Dal bych si...
vodku martini s citrónovou kůrou a kapkou Angostury.
Stačí kapička.
Než si objednáte další drink, musíte zaplatit, pane.
Vážně?
Ano, pane.
Co kdybych zaplatil, až mi donesete tu vodku?
- To nepůjde, pane. - Proč ne?
Moc se omlouvám, pane.
Chápu.
- Jste v pořádku, pane? - Berete karty?
Ano.
Ahoj.
Jsi to vážně ty?
Myslel jsem...
že už tě nikdy neuvidím.
Takhle se chová lord?
Jedině, když si zapomene peněženku.
Nebo nerad utrácí za přízemní věci.
- Zapomněl jsem peníze v Macau. - To jsi pěkně zpackal.
- Občas se mi to stává. - Vážně?
Ano, jsem zapomnětlivý.
- Jsem takový od přírody. - Aha.
Co tady děláš? To je náhoda.
Není to náhoda.
Úplně hoříš.
Co bys dělala...
kdybych ti řekl...
že mám infarkt?
Ahoj.
Co tady dělám?
Přivezla jsem tě sem z pohotovosti. Prospal jsi dva dny.
Ježiši.
- Co je dnes za den? - Čtvrtek.
Sakra, musím jít.
Kam?
Do Macaa. Mám dva dny zpoždění.
Když nezaplatím, zatknou mě.
Když se teď vrátíš, umřeš.
Jak to myslíš?
Hazard tě málem zabil. Přesně jak jsem říkala.
Zatím jsem pořád naživu.
S takovou ne na dlouho.
Náhodou tu nemáš martini?
Je to dědičné.
Co přesně?
Ta moje zmiňovaná závislost na hazardu.
I to pití. Zdědil jsem je po mnoha generacích mužů z naší rodiny.
A ty žluté rukavice jsi zdědil taky?
Všimla jsem si, že jsou z Číny, a ne Savile Row.
Co to děláš?
Striptýz?
Vyzkouším si tě.
Jak?
Uvidíš.
No tak, přidej se!
Něco si zahrajeme.
Každý se může zeptat na jednu věc
a druhý musí říct pravdu.
Pravdu?
Před čím utíkáš?
Okradl jsem jednu bohatou stařenku.
A...
teď se tomu snažím utéct.
Nejsem jen závislák, ale i lhář a zloděj.
Podvodník.
Nikdy dřív jsem to nepřiznal.
Jednou bych se za sebe...
alespoň jedinkrát...
chtěl nestydět.
Tak jo.
A teď já.
Proč mi pomáháš?
Protože... jsme oba
úplně stejní.
Ve vesnici, kde jsem vyrůstala...
lidi věří, že děvčata přinášejí smůlu.
Jakmile jsem byla dost stará,
okradla jsem rodiče,
abych mohla utéct a žít lepší život.
Táta o týden později umřel na zlomené srdce.
Pořád jsem jenom pracovala
a každý den
jsem si odkládala část peněz.
Myslela jsem, že když našetřím dost a zařídím mámě lepší život,
odpustí mi.
Ona mi je ale vrátila.
Slyšel jsi o buddhistickém pekle?
O Narace?
Je to říše hladových duchů,
kde končí chamtivci.
Mají obrovské pusy a tenoučké krky.
Ať už toho snědí a vypijí sebevíc,
nikdy nemají dost.
Myslíš, že tam skončíme?
Pro tebe ještě není pozdě.
Někoho jako já by napravil jedině zázrak.
Tao Ming?
Tak jo.
Vyhrává devítka.
- Děkuju. - Zatím.
Lorde Doyle.
- Ano? - Máte zpoždění.
- Omlouvám se. - Čtyřdenní.
Zdržel mě známý.
Bohužel vám musím oznámit, že...
To je 353 000 hongkongských dolarů. Drobné si nechte.
Můžete si je spočítat.
- Na pokoj mi pošlete šampaňské. - Moc se vám omlouváme...
V tom případě Dom Pérignon. 1990.
Nesnáším šampaňský.
Pro tebe ještě není pozdě.
Jste si vědom toho, jak nepravděpodobné je dostat
sedm devítek za sebou?
Když vám pětkrát padne panna, šance na další je pořád 50:50.
Sedm devítek je naprosto neslýchaných.
Nemůžu za to, že mám štěstí.
To nebylo štěstí.
A bohužel to můžeme dokázat, lorde Doyle.
Chcete říct, že podvádím?
Člen mého týmu si pustil kamerové záznamy
a přísahal, že za vámi někdo stál.
Stál?
Přísahal, že si nevymýšlí, a mnoho kolegů mu věří.
O čem to proboha mluvíte?
Vedení tvrdí, že vás pronásleduje duch.
Du...
- Cože? - Občas se to stává.
Žádám vás, abyste u nás už nikdy nehrál.
Chci to video vidět.
- To bohužel nebude možné. - Vyprávíte mi tu o duších, Alfrede.
Mí společníci i zaměstnanci jsou pověrčiví.
Je mi líto, ale tak už to prostě je.
Postoj naší společnosti je jasný.
Už u nás nejste vítán.
V tom případě půjdu hrát jinam.
Ani kdekoli jinde v Macau.
Prosím?
Všechna zdejší kasina obdržela vaši fotku a jméno
a mají nařízeno zavolat policii.
Když neposlechnete, zatknou vás.
Oba víme, o co vám jde.
Vadí vám, že vyhrávám.
Věříš si, kuaj-lou?
Konečně jsi za hranicí studu, Reilly?
Pro tebe ještě není pozdě.
Alfrede, potřebuji ještě jednu hru.
Nabízím vám přes osm milionů za jedinou partii baccaratu.
To přece nemůžete odmítnout.
Když prohraju, žádný duch neexistuje.
A když ne, už mě tady nikdy neuvidíte.
Vyhrajete tak jako tak.
Musíte mě nechat hrát.
O vše.
Reilly!
Co to proboha vyvádíte?
Ty peníze jste měl převést před čtyřmi dny.
- Podívej... - To si nechte!
O vašich výhrách píše celý internet.
Moje trpělivost má svoje hranice. Zavolám policii.
Mám jenom tři čtvrtiny toho, co ti dlužím, a okradl jsem víc lidí.
Když teď zavoláš poldy, nedostaneš ze mě všechno.
Prostě mi...
dopřej ještě jednu hru.
A pak ti zaplatím. I všem ostatním.
Jasný?
Přísahal jsem, že splatím všechny dluhy, a lord vždycky dodrží slovo.
To si strčte někam. Dejte mi vše, co...
Poslouchej mě, Cynthie.
Vyrostli jsme na ponurejch ostrovech
v rodinách, kde nebylo dost pro všechny.
Oba jsme...
snědli hromady šťouchanejch brambor
a prožili plno nudnejch dní na předměstí.
Ano, zvolili jsme si úplně jiný cesty.
A ty nás dovedly až sem.
O čem to mluvíte?
Máme možnost...
jeden druhýmu změnit život.
Nejste opilý, že ne?
V jediný hře baccaratu teď vyhraju víc než kdokoliv jinej na světě.
A to, co uděláš s podílem pro Stricka a Garlanda, je čistě na tobě.
Být tebou bych zamířil do Manily,
za pakatel tam nafingoval vlastní smrt
a pak si splnil ty nejdivočejší sny.
Jste pěkný mizera, pane Reilly.
- Uvidíme se v tanečním sále. - Prosím?
Žádám tě o tanec,
Betty.
- Váš Cristal. - Děkuji.
Doutník, lorde Doyle?
Lorde Doyle, chce si s vámi zahrát jistý gentleman.
Jmenuje se princ Lorenzo de Firenze.
Přiletěl z Monte Carla. Souhlasíte?
Lorde Doyle.
Výsosti.
Prý se vás drží štěstěna.
- Každému se občas poštěstí. - Jste moudrý muž.
Věříte si natolik, abyste vsadil vše na jedinou hru?
Jinak to neumím.
V tom případě dorovnávám.
Dvojka a devítka.
Modulo deset.
Skóre nad deset se snižuje o desítku. Doyle má jedničku,
takže si může dobrat další kartu.
Princ Lorenzo de Firenze má sedm.
Osm. Celkově tedy devítka.
Lord Doyle vyhrává.
Co s těmi penězi hodláte dělat?
Splatím všechny dluhy.
Věříš na zázraky?
Teď už ano.
Je to 957 000 liber v hongkongských dolarech
podle směnného kurzu v deset ráno.
V čem je háček?
V ničem.
Opovaž se se mnou vyběhnout.
Slyšíš?
Je mi jedno, co mi hodláš nakecat nebo co máš ve skutečnosti v plánu...
Opovaž se se mnou vyběhnout.
Přidal jsem tam 50 táců pro tebe. Není to úplatek,
ale dárek.
Užívej si života.
Reilly?
No?
A co ten tanec?
Dokázal jste to, lorde Doyle.
Díky. Říkal jsem, že mi stačí jedna pořádná výhra.
Vždycky jsem ve vás věřil. Vaše limuzína už čeká.
Děkuji.
Kam to bude, lorde Doyle?
Do Rainbow, prosím.
Nesnáším doutníky.
Už tu na vás čekám, milostpane.
Věděla jsem, že neodoláte poslední sázce.
- Nepřišel jsem hrát. - Nesmysl. Jste v kasinu.
Co byste řekl na postranní sázku?
Na šestku ze tří karet.
To nemyslíte vážně.
Smrtelně.
Na tu je přece šance 100 ku jedné. Když vyhraju, budete...
Dlužila byste mi...
Peníze pro mě nejsou problém.
Přišel jste s pěti taškami a odejít můžete s 500.
Posaďte se.
Nalijte mu studené šampaňské a dejte mu pořádný doutník.
S hraním jsem seknul.
Blbost.
Navždycky.
Jestli jste nepřišel hrát, tak co tu chcete?
Přišel jsem za Tao Ming.
Za Tao Ming? Ta už tu nepracuje.
Kde bych ji našel?
Nikde.
Je mrtvá.
Cože?
Utopila se.
Utopila?
První noc Svátku duchů. U chrámu.
To není pravda.
Není to možný. Byli jsme spolu až do rána.
Bohužel je to pravda.
Všechny její věci poslali zpátky do Číny.
Neměla u sebe dost peněz ani na kremaci.
Slyšíte?
Viděl jsem ji. Byl jsem...
Byl jsem s ní. Chápete? Byl jsem...
Byl jsem s ní.
A co ta postranní sázka?
Všechno na jednu hru?
Ne.
Ty peníze jsou pro ni.
Tao Ming!
PODLE ROMÁNU LAWRENCE OSBORNA
BALADA O MALÉM HRÁČI
Překlad titulků: Petr Kabelka