Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag har mest otur av alla nånsin!
Gå inte så här nära mig i affären. Fattar du?
Det är därför min syster går tio steg framför mig:
så att min otur inte ska smitta av sig på henne.
Att leva med otur är inte lätt.
Jag måste alltid vara två steg före.
Titta! Bromsa!
Mamma säger att jag oroar mig för mycket
men hon vet inte att nåt dåligt är på väg att hända oss.
Tror ni mig inte? Se själva.
Men allt det händer imorgon.
Det här är vad jag handskas med idag.
Åh, jösses!
Åh, herregud!
Och precis när jag tror att det inte kan bli värre…
Min Prius!
…blir det alltid det.
Mia!
Välkommen hem, mamma.
- Lyssna på mig. - Nej. Du får inte gå ut…
- Tänker du nånsin lyssna på mig? - …nånsin igen.
Men det var inte mitt fel.
Hon har rätt. Jag såg inte brandposten. Den liksom hoppade på oss.
Ja. Varför straffas jag för hans otur?
- Hon har en poäng. - Nej. Du får inte lägga det på honom.
- Det här är ditt fel. - Och mitt. Jag var ju också i bilen.
Exakt. Sånt här händer alltid honom.
Han nästan sprängde morfars hus.
Ja. Det var illa. Jag kan fortfarande inte gå nära gasgrillar.
De skrämmer mig.
- Det här är ju ditt fel. - Hur kan det vara mitt fel?
För du jobbade hela tiden som jag övningskörde!
Jag är resejournalist! Jag reser!
Hur ska jag kunna göra det hemifrån?
Är det inte straff nog att bo på en buss i en vecka?
Nycklarna.
Jag fattar inte grejen. Det är bara lite vatten.
- Åh, nej! - Gick det bra?
Håll ut, kompis!
Jisses.
Telefonen.
Men det är ju promposals nu.
Jag vet inte ens vad det betyder.
Jag behöver ingen semester med familjen.
Jag behöver semester från familjen.
- Jösses. - Skrik inte åt din mor!
Förlåt, farmor.
Mamma, du kom precis hem. Behöver du en tupplur eller kanske en kaffe?
Gå till ditt rum.
Japp. Då gör jag det.
Det här är världens farligaste roadtrip nånsin. Hur tänker mamma?
Älskling? Jag köpte dig en souvenir.
Titta.
Tack.
Mamma, har du nån aning om hur många tågolyckor det sker varje år?
- 2 178. - Älskling, nu gör du det igen.
- Du tänker allt i svart. - Tja, jag har ju kommit så här långt.
Älskling. Det kommer att bli så kul. Jag lovar.
En semester med hela familjen. Det har vi inte haft på länge.
Vi kanske borde spara pengar. Har du sett hur mycket bensin kostar?
Det är en betald resa. Tidningen betalar för allt.
Du kanske kan hjälpa mig att skriva artikeln.
- Du älskar ju stavning… - Men, mamma…
…och grammatik och att kolla upp fakta.
Japp.
Vi är körda.
Jag vet att det har varit dåligt ett tag, men folk älskar vår mat.
Toppen, Frank, men det betalar inte räkningarna.
Recensionen var inte helt dålig.
De sa att smaken var nyanserad, raffinerad,
utsökt förberedd.
Ja. Men sen står det:
"Tyvärr saknar Frank Garcias meny själ."
Det är ju bara en recension.
Den recension som hade kunnat förändra allt.
Så som vi förlorar pengar… Förlåt, men vi måste sätta stopp.
- Vi kan väl prata om det? - Att prata kommer inte att betala hyran.
Du är en otrolig kock, men jag stänger restaurangen.
- Jag måste lägga på. Har ett möte. - Vad? Nej.
- Okej! - Nej, Brett. Vänta.
Älskling, såg du vad Mia har gjort på bilen?
- Gjorde Mia det? - Ja.
- Mår barnen bra? - Ja, de mår bra.
- Jag måste ta hennes telefon. - På promposal-veckan?
Okej. Varför fick inte jag memot för den här promposal-grejen?
Varför kan hon inte bli bjuden efter resan?
Det kan hon väl, men hon kommer att vara den sista i sitt gäng
och det vore ju förödande.
Förödande?
Du har rätt. Nej, hon överlever. Tror jag.
Vet du vad? Det kvittar. Hur går restaurangen?
- Bra. Ja. - Jaså?
Antalet lunchgäster var toppen.
- Det var… - Är det sant?
Så det tar sig? Det är ju toppen.
- Ja. - Ja.
- Var är din tjusiga husbil? - Jag kan inte visa dig den fort nog.
Den är… Den är här.
Ska vi åka i den där?
- Ja. - Jag förväntade mig inte det här!
- Vad? Hörni, kom! Titta! - Oj. Kolla in det där.
- Är den inte cool? - En land-yacht.
- Den är… - Jättegigantisk.
Ja!
Och ni som trodde att vi skulle åka i en sketen buss.
Är höjden enligt regelverket?
Välkomna, familjenamn.
- Vad händer? - Magi.
Så många varningstecken.
Åh, herregud, babe!
- Det här är så coolt. - Det är fantastiskt.
Vad är det där? Jag vet inte, men det är fint.
- Så sh… - Titta här, babe. Babe.
Vad är det? Rör… Nej. Rör ingenting.
Vi vet inte hur nåt funkar.
God eftermiddag!
Hej, jag heter Missy McGill. Ni måste vara familjen Garcia.
- Ja, det är vi. - Ja.
Ta lite kaffe. Gratis.
- Åh, tack. - Ja.
- Det är utsökt. - Nej, nej. Nej.
Välkomna till Pathwinder XR, den mest avancerade husbilen på vägarna.
Hon är vacker och jag måste säga att hon är jättefin på er uppfart.
Hur klarade den krocktesterna?
Okej, Draknästet. Vi kastar oss rakt in där. Okej.
Jag hade inte förväntat mig den frågan.
Pathwinder XR är faktiskt den säkraste husbilen någonsin.
Där ser du.
Den är faktiskt 50 % mindre eldfarlig än den förra modellen.
Använd inte hårspray.
Ska jag visa er mer?
Hördu, ditt ansiktsuttryck säger nej men din ande säger ja.
Då så! Här är era sovplatser.
- Sex personer kan… - Coolt.
…men, om man så vill, kan man klämma in fler.
Så där ja. Varsågod.
Hm.
Det är en luftmadrass. Fast, eller hur?
Vänta! Låt mig ta ett foto till tidningen.
- Ja. - Ja. Okej.
Omelett.
Vi har inte glömt ungarna.
Nintendo Switch.
Jag kan tala unge. Barn, eller vad du kallar dig.
Är det säkert?
Känslomässigt?
När ni känner att ni inte har kontroll kan ni kontrollera en massa grejer här.
Det är vad jag gör.
- Oj. Läser den mitt horoskop? - Det gör den och den har inbyggt Spotify.
Ja!
Nu skruvar vi upp, mina damer! Skruva upp.
Jag lär också ut Zumba vid sidan om. Ska vi köra en snabb improviserad klass?
- Nej. - Du, Lidia.
- Lidia kör Zumba. - Ja!
Vart gick alla?
Var det nåt jag sa?
Då så, hörni. Trevlig resa. Gör inget som jag inte skulle göra.
- Kom ihåg att vi åker kl 06:00. - Inte 06:05.
Ni vill inte bli väckta av mamma. Hon kommer inte att vara varsam.
Toppen. Vi börjar tidigare med att vara uttråkad.
Sluta nu.
Du, Alex, vad tycker du?
Den är hög, antagligen risk för att välta och rulla.
Okej. Gå och gör nån nytta. Hjälp till med att hämta packningen från vinden.
Dumma vind.
Varför gjorde inte Mia det här? Hon är äldre än jag.
Typiskt min otur.
Alejandro Damian Morales.
1905?
Är det tänder?
- Hej. - Hej, pappa.
Middagen är nästan klar.
Kan jag inte bara gömma mig här tills han åker?
Du vet att din morfar inte är nån läskig gubbe, va?
Han ska väl inte åka med oss, va?
Min pappa älskar roadtrips.
Men, nej. Han ska stanna här och vakta huset och Clyde.
Jag är så ledsen för din skull.
Alexander!
Hej! Qué pasa, Mufasa?
- Hörru, vi kör handslaget. - Min handled gör fortfarande ont sen sist.
Visste du att handledsskador är bland de…
Ja, ja. Då så. Är du redo att köra?
Okej. Pang. Ja. Tjong!
Är det upp eller ner? Jag minns inte.
- Håll där. Kom igen. - Det känns som att slåss.
Vi tar slutet.
Vi behöver ett nytt handslag.
Vi måste tuffa till dig, niño.
Hallå, jag är här! Ge mig mat!
- Hej, pappa. - Hej, mija. Hur mår du?
- Det är en riktig skuta du har där ute. - Japp.
Man kan få en riktigt bra helg i Vegas för den där.
Om du frågar mig är en semester exakt det vår familj behöver.
Det är ingen semester. Vi ska tillbringa en vecka som lastbilsförare.
Hej, morfar.
Hej, mija.
Hon verkar extra grinig idag.
Hon kvaddade min bil så hon har utegångs- och telefonförbud.
Under promposal-veckan?
- Nej. - Va…
Så vart ska ni åka under er stora äventyrsresa?
Vi ska till Four Seasons, Mexico City. Ungarna kommer att älska det.
Ja.
Abuelo, var Alejandro din farfar?
Ja, han var min farfar.
Hur är din chicharrón? Min är lite torr.
Jag visste inte att du skulle komma så du fick hundens del.
- Varför vill du inte prata om Alejandro? - Mijo, ät din middag bara.
Alejandro. Är inte han förbannad?
Vänta, förbannad som i förbannelse? Nu måste du berätta.
Ja, du måste berätta för oss. Nu när jag bor här
måste jag få veta husets förbannelser.
- Huset har inga förbannelser. - Okej, då.
Då berättar jag. Familjen borde ju veta sin egen historia.
Nej, pappa, om du berättar kommer han att få mardrömmar.
Om jag inte berättar kommer han att växa upp som sin far,
som tror att han är bättre än chicharrón.
Han har en poäng.
- Du skäms över din kultur. - Det är inte sant.
Jaså, inte? Varför är det då jag som lär honom spanska?
Lär sig Alexander spanska?
Nej. Att se på Caso Cerrado räknas inte som att lära sig spanska.
Jo, det gör det.
Och Mia, som inte ville ha nån quinceañera.
- Det är tradition. - Tradition?
Det är en patriarkal grej, säkert nåt som kolonisatörerna hittade på.
Och jag vill inte ha foton på mig i en rosa puffig klänning.
Det är okej, raring. Såklart vi vill att våra barn
knyter an till sitt ursprung.
Därför åker vi till Mexico så att vi kan återknyta till våra rötter.
Ja. På Four Seasons.
- Viva! - Så…
…tänker nån förklara varför det finns en förbannad staty på vår vind?
Vad är det…
- Jag har aldrig sett nåt liknande. - Den är ju jättecool.
- Herregud! Varför… - Rör den inte!
- Vad händer om jag rör den? - Sluta, allihop! Sluta.
Sluta!
Berätta historien nu då.
Okej. Jag ska berätta.
Min abuelito
var en majsbonde
i en liten pueblecito som hette Soledad.
Men hur mycket han än slet, dog hans skördar varje år.
Så han gjorde det som alla Mexikaner gör när de är desperata.
Han gick för att besöka brujas.
I Soledad fanns det tre systrar.
Och man besökte dem bara när man verkligen behövde hjälp.
De gav honom en magisk amulett som skulle ge honom tur.
Men på ett villkor.
Att när du är klar ska du ge tillbaka den, din dummer.
Till en början blomstrade hans farm. Livet lekte, hörni.
Han tjänade storkovan.
Han gav sin familj de finaste saker han kunde skaffa dem.
Som inlines och skateboards och iPads och hopptorn till barnen när de fyllde år.
Men han kunde inte låta bli.
Han behöll amuletten och hoppades på mer tur.
Men ju längre han behöll den, desto sämre blev hans tur.
Han måste bränna hela sitt fält men elden blev utom all kontroll.
Han försökte släcka den, men det var lönlöst.
Nästa morgon hade hela staden brunnit ner.
Alla gav Alejandro skulden. De sa att han var förbannad.
Jag sa många gånger till min pappa: "Du, släng bort den där."
Men han sa att hur mycket han än försökte, kunde han inte bli av med den.
Kanske han var förbannad.
Vad tror ni?
Varför döpte ni mig efter nån som brände ner sin stad?
Alexander är ett väldigt starkt namn.
Det är Voldemort också. Eller Darth Vader.
- Skulle ni döpa mig efter dem? - Ser du vad du satte i gång?
- Vad då, jag? - Ja.
Jag föreslog Zacarías, Zacatecas, Zorro. Så långt som möjligt från bokstaven A.
- Jag döper honom inte till Zorro. - Okej. Det här är absurt.
Brujería, mal de ojo, chupacabra. Det är bara mexikansk vidskeplighet.
Jag vet inte. Du måste medge att hela hans liv blir logiskt nu.
Varför är den här saken i vårt hus? Tänk om vårt hus brinner ner?
Åh, du är en sån bebis!
- Jag är ingen bebis! - Jag är ingen bebis!
Sluta, Mia, du gör det värre.
Jag är ingen bebis!
Åh, gode Gud.
- Okej. Problemet är löst. - Ja.
Jag tror inte att du borde ha gjort så där.
Alex.
Låt oss vara ärliga. Om nån är förbannad, så är det jag.
Ge tillbaka den, dummer.
- Ni måste ställa in semestern. - Jaså?
Har det här nåt att göra med förbannelsen?
Åh, saken. Jag glömde saken där borta.
Den är där borta på saken.
Ja.
Ja!
- Mia! - Jag kommer!
- Jag säger nej ändå. Jag åker inte. - Jaha, okej, men vi gör det.
Om du stannar, stannar du med morfar.
Vad? Nej, jag vill inte stanna med morfar.
Jaså? Ungkarlshelg, va?
Vi kan titta på wrestling. Knäppa några öl, va?
Mamma, du vet väl att han inte skojar?
- Du, har du sett nån tuppfäktning? - Vad?
Ja, jag ringer Javier. Han fixar det på en gång.
- Vi kan ju grilla en get också. - Mamma, hör du?
- Vem grillar en get? - Du.
Älskling, han vill inte åka för han är rädd för förbannelsen.
Jag säger er att nåt dåligt kommer att hända.
Alex, den här förbannelsen
är… Den är en legend. Det är en påhittad historia.
Det är inte på riktigt.
- Jag lovar att inget dåligt händer. - Näpp. Jag åker inte.
Okej.
Jaha, det här skulle bli en överraskning, men…
- Åh, överraskningen. - Ja.
Vi komsmer nämligen att köra förbi världens enda äkta utomjordingsmumie.
- Är det en äkta utomjording? - Ja.
- Du gillar det inte. Det är för coolt. - Det är för coolt.
- Vet ni vad? - Du borde stanna här.
Ja. Hänga med abuelo och hunden. Gå på din första tuppfäktning.
- Visst. - Alexander,
förbannelser finns inte på riktigt.
Kom igen, nu, hörni.
Ju fortare vi åker iväg desto fortare är det över. Nu drar vi.
Hördu.
Jag gjorde en liten kaffe.
- Åh, jag slappnar redan av. Ta kylboxen. - Japp.
Partybuss. Partybuss.
På ett sätt, eller annat, kommer jag att hitta dig
Jag ska ta dig, ta dig, ta dig, ta dig
På ett sätt, eller annat, kommer jag att vinna över dig
Jag ska ta dig, ta dig, ta dig, ta dig
Välkommen till NEW MEXICO Det förtrollande landet
Jag kommer att se dig träffa dig, träffa dig, träffa dig
En dag, kanske nästa vecka kommer jag att träffa dig
Kommer jag att träffa dig att träffa dig
Jag kommer att köra förbi ditt hus
Och allt är nedsläckt
Jag ser vem som är där
På ett sätt…
Sergio fixade marschband som promposal.
Han "promposed"!
På ett sätt, eller annat, kommer jag att vinna över dig
Jag kommer att ta dig, ta dig
Jag älskar dig.
Du, babe?
Babe?
Hej! Oj, är du vaken nu?
- Hur var tuppluren? - Bra.
Du, är det här ett misstag?
- Vad? - Den här resan.
Ungarna verkar inte särskilt peppade.
Skojar du? Ungarna kommer att ha jättekul.
Jag vet inte vad jag säger. Jag…
Jag borde nog sluta jobba.
Nu när restaurangen går bättre tror jag att vi kan ha råd med det.
- Sluta? - Ja.
Sluta är ett så stort ord, du vet. Du älskar ditt jobb.
Jag älskar ditt jobb.
Ditt jobb är toppen. Du är så bra på ditt jobb.
Bli inte en bangare, babe.
Jag bara… Jag känner att ungarna behöver mig.
Det känns som att jag missar allt.
De tror att jag är på hotellrum och har kul,
när jag egentligen bara skriver om medioker rumsbeställning.
Slutar jag, kan jag skriva den där boken jag alltid har velat skriva.
För jag skulle ha mer tid. För jag skulle vara hemma med ungarna.
- Är du hungrig? - Vad?
- Är du hungrig? - Nej, jag är inte…
- Jag ska göra dig en smoothie. - Nej, jag… Älskling…
Du borde äta. Jag vill inte att du ska bli yr.
- Okej. Men ha inte i nåt konstigt i den. - Det kallas vitaminer!
Piledriver! Vad väntar du på, en inbjudan i guldskrift?
Du ska få…
Stick.
- Du, Val. - Hej. Jag vill gå igenom lite saker.
Fick du post-it-lappen?
"Gå inte runt i dina underkläder."
Lycka till.
- Voilà, bon appétit. - Coolt.
- Hur funkar den här saken? - Så här.
- Snyggt. - Snyggt.
Och en sista sak: Ge inte hunden nån skräpmat, okej?
Han måste gå ner i vikt.
Ge inte hunden nån skräpmat. Uppfattat.
8 KM SLIM - UTOMJORDINGSMUMIE
Äntligen. Utomjordingsmumie.
Åh, nej!
Är det där bra slags gnistor?
"Systemfel. Återställ vid centralenheten."
PATHWINDER XR CENTRALENHET
- Välkommen. - Okej.
Vad gör du?
Jag spillde läsk och nu funkar den inte.
Nu kommer mamma att få problem på grund av dig.
Hörni! Har ni det bra?
Ja, vi har det toppen.
Jaha. Nu ska ni snart få uppleva nåt riktigt smarrigt!
Så mumsigt.
Du måste fixa det här, annars…
Det betyder inga tortillas.
Inga tortillas? Hatar du din hund, eller?
Vem trycker på knapparna?
Jag kan inte få av vindrutetorkarna.
Vad?
Åh, herregud! Sluta!
Stanna. Stanna!
Välkommen.
- Nej. - Alexander, vad tryckte du på?
Jag vet inte!
- Sluta! - Jag kan inte!
Mia, stäng av musiken!
Åh, gud. Nej, nej, nej! Åh, herregud.
Jag vill stänga av den!
Kan jag få lite hjälp?!
Val, vad är det för fel? Mår du bra?
Är du där? Hör du mig?
Jag fixar det.
Min telefon!
Okej. Skrik inte åt mig. Jag är din far.
- Jaha, nu går den upp? - Toppensemester, mamma. Jättekul.
Jätteverklig UTOMJORDINGSMUMIE
Mår alla bra?
- Definiera "bra". - Val, är du där?
- Val. Val! - Den kanske sprängs…
Okej, mija. Jag är på väg.
- Mår ni bra? - Mår du bra?
Mår alla bra?
- Mår du bra? - Mår du bra?
Älskling, den där… Den kommer att stå kvar, va?
Ja, den ser stabil ut. Den ser… Åh, nej.
- Åh, nej. - Jösses.
- Åh, nej. - Åh, nej!
Varför är det en cowboy?
Hej!
Hördu! Kom tillbaka!
Jag är abuelo från tvärsöver gatan.
Jag undrar om ni skulle kunna passa Clyde i ett par timmar?
Vi skulle faktiskt äta nu.
Era lyckostar. Jag hade precis gjort en menudo.
- Va… - Komage.
Den är till och med bättre dagen efter.
Jag måste leta efter min familj,
så om ni kan hjälpa mig vore det toppen. Tack.
- Hunden går också på diet. - Men…
- Jaha… - Clyde?
- Jag ser ut att ha slagits. - Det ser ut som om du förlorade.
Ja. Vi är helförsäkrade.
Försäkringen täcker nog det här.
Det är en rimlig summering.
Vi körde in en husbil för en halv miljon dollar i världens största utomjording.
Och jag hade inget att skriva om?
Du, mamma. Mamma, jag…
Förlåt. Varför skrattar jag? Det är inte kul.
- Mamma. - Ursäkta mig, hörni.
Vad är självrisken på utomjordingen?
Åh, herregud! Caden skulle kunna bjuda mig på balen just nu.
Om jag blir tillfrågad efter Sandra, svär jag…
Vad tror du att du gör?
- Bara… - Gå nån annanstans.
Det händer dåliga saker när du är nära.
Hejdå.
Det här är riktigt illa.
- Du, vad sa din förläggare? - Vad tror du att hon sa?
Hon sa att hon måste laga husbilen, om den ens går att laga.
Nej. Skojar du? Den där saken gick bärsärk på egen hand.
- Se mitt öga. - Det är illa.
- Är det illa? - Ja.
- Har de sjukkassa? - Jag tror inte det. Jag är den sjuka.
Men uppenbarligen tror hon att det är mitt fel, för hon stoppade min artikel.
- Nej. - Jo.
Ser du? Ännu en anledning till att jag ska sluta jobba.
- Jag vet inte. - Så vad gör vi nu, då?
Vi borde nog åka hem innan nåt mer dåligt händer.
Jag håller faktiskt med Alexander.
Snälla, kan vi bara åka hem?
Förlåt. Jag ville bara att vi skulle ha en fin semester ihop.
Okej.
Jag tror jag såg en biluthyrningsfirma. Har vi tur, är vi hemma till middagen.
Åh, herregud. Det finns mirakel.
Jag menar, asch vad synd.
Ja ja, visst. Nu tar vi våra grejer. Kom igen.
Ett, två…
- Aj, min rygg! - Ja, det ser bra ut.
Hur är läget, grabben?
Hur skulle det vara att åka
Och tillbringa en trevlig sommar där ute i New Mexico?
VICENTES FORDON BEGAGNADE BILAR
Jag ska ge dig en schysst lön
Och transporteringsfordon, därtill
Om du vill, men blir…
Tog du med luftmadrassen?
Man vet aldrig om man behöver en tupplur.
Men om du får hemlängtan…
Ta hand om sakerna ni.
Mia.
Vänta, Lidi… Mia!
Vad är en botánica?
Botánica. En naturläkemedelsaffär.
De kanske har lite rölleka till mina fötter.
- De tar kål på mig. - Mamma, du var ju syrra i 20 år.
- Tänker ni gå in här för brujería? - Medicin är medicin.
Jag behöver också en Lottokupong.
Åh, vad bra. Din mamma spelar igen.
Brujería som i häxor?
Tja, farmor. Farmor!
Sakta i backarna.
Baserat på de senaste händelserna, borde vi hålla oss borta från brujas.
De bara helar.
Har det här nånsin funkat?
- Du kommer att hamna i trubbel. - Så irriterande! Lilla skitunge.
Har Caden bjudit dig på balen?
Åh! Lämna mig ifred. Det har du inte med att göra.
Vad? Jag frågade ju bara.
Och det känns som ett "nej".
För din information, är han antagligen vid vårt hus nu
men vi kan inte ses för jag är fast med dig mitt ute i ingenstans.
Hörde du det där?
Nån har nätverk. Alexander, hjälp mig.
Du ser ut att fixa det.
- Djävulsapa. - Bort från mig!
Tog du med den där saken?
Nej. Den har förföljt oss. Minns du vad morfar sa?
Hans pappa försökte kasta bort den men han kunde inte bli av med den.
Hallå?
Nej, det är hans dotter. Vill du hälsa nåt?
- Ta upp den. - Visst.
Så ja.
Läskigt, läskigt, läskigt.
Jag ska se till att han får meddelandet.
- Vem var det? - Det var pappas hyresvärd.
Han sa att restaurangen ska stängas.
- För alltid? - Åh, herregud.
Vi har en förbannelse över oss. Vad gör vi?
Jag vet inte.
Men jag vet nog var vi kan ta reda på det.
Claudios NATURLÄKEMEDEL ÖPPET
Det luktar så gott.
Min mamma trodde stenhårt på det.
Okej. Jag älskar berättelser om mammor.
Min mamma gav mig den här affären
istället för att låta mig följa mina drömmar till New York. Här.
Jag trodde att ni två var för bra för brujería.
Det finns inget bättre att göra.
- Bra poäng. - Men, se där.
Exakt vad du gav mig. Ingen växel.
- Tack. - Tack.
- Allt gott! - Allt gott!
Ha inte sönder nåt.
Älskar dig med.
- Är du verkligen en häxa? - Vänta… Man frågar inte folk sånt.
- Men är du det? - Ja, det är jag faktiskt.
Vi har varit det i flera generationer. Varför skulle jag annars ha nagellack?
Toppen. Vi behöver professionell hjälp.
Toppen. Då har ni kommit rätt. Okej. Låt mig gissa.
Pengaproblem.
Och du. Det finns så många problem.
Jag kan inte peka ut ett för det finns så många.
Men det som utmärker sig mest är…
En kärleksbrygd.
Kärleksbrygd?
Den här blandningen har mycket rosenvatten.
Garanterar att den söta pojken som du gillar sms:ar dig.
- Hur kunde du veta om honom? - Mia! Fokusera.
Just det. Förlåt.
- Vi har ett stort problem. - Ditt hår.
- Nej. - Du skulle kunna ha mer än ett problem.
- Vad? Nej. För vår familj är förbannad. - Och allt beror på den här.
- Nej! Nej. Ut med er. - Hörru! Snälla!
Jag vill inte ha skumma ungar i min affär.
Ni måste gå nu, okej?
- Snälla, gå med er dåliga juju. - Visst! Visst.
Vi betalar.
Jag hoppas att du menar att du betalar?
Kom igen. Snälla, Mia.
Gör vi inte det här förlorar pappa sin restaurang.
- Nej, glöm det. Nej. Stick. - Jag har fem dollar.
Tio.
- Visst. - Bara för att jag är snäll.
Följ med mig. Alla är välkomna. Varsågoda in på mitt kontor.
Det är vad jag kallar det för skatteregler.
Vår förfader fick den här i Mexiko.
Tydligen skulle han ge tillbaka den till några brujas.
Men han gjorde inte det. Han blev girig.
Det är regel nummer ett, eller hur?
När en häxa ber en att lämna tillbaka nåt, måste man göra det, eller hur?
Såg aldrig er förfader nån film?
Jag tror att det här var innan film fanns.
Typiskt. Män kommer alltid med undanflykter.
- Eller hur? - Du skojar inte.
Okej, först och främst - vilka kindben! Ja!
Åh, nej.
Det här är en urgammal amulett.
Äldre än Kelly Clarkson.
- Är Kelly Clarkson en bruja? - Jag tror det.
När er förfader vägrade ge tillbaka den här amuletten till de där fina damerna
öppnade han en stor gammal burk av mal de ojo
mot hela er familj, vilket betyder att…
Så hur fixar vi det här?
Jag minns nåt om…
Det var jättelängesen. Jag hörde historier om det här.
20 dollar. Jag menar 20 dollar.
- Men jag gav dig ju nyss tio. - Ja. Det är för diagnosen.
Det här är för botemedlet, vilket är, med inflation och allt…
Det kostar pengar, vet ni.
Ge honom 20. Fort.
Visst. Botemedel. Hur?
Ni tar bara tillbaka den till där den hör hemma.
- Vi måste ta tillbaka den till Soledad. - Vi är ju redan på väg hem.
Ja, men om vi skyndar oss, kanske vi kan övertyga dem.
Kom, så går vi.
- Det här är också medicin. - Ja ja.
Ni glömde att dricksa!
- Hörni. Sakta ner. - Hallå där.
Vad gör ni?
Vi tänkte att vi borde… Vi borde åka till Mexiko.
Inte bara Mexiko!
Vi vill åka till Soledad, ni vet,
se var vår familj är ifrån.
För fem minuter sen, ville ni… Då ville ni åka hem.
Vi… Vi tycker att det…är viktigt att knyta an till våra rötter.
- Tycker ni? - Tycker ni?
Tror ni inte att vi bryr oss om vår kultur?
Nej. Inte alls.
- Jo, tjena, så hon bryr sig. - Om vad? Att vara mexikan?
Du gillar ju Chipotle.
Tja… det gör vi. Vi bryr oss mycket.
- Okej. - Okej. Visst.
Gör vi inte, Alexander?
- Jo, vi… Vi bryr oss mycket. - Ser ni?
Jag antar att min flytt ger frukt.
- Jag skulle inte dra det så långt. - Okej.
Vi uppskattar verkligen att ni vill knyta an till vår kultur,
men semestergudarna har talat.
Vi… Vi åker inte till Mexiko.
Får jag prata med dig i enrum?
Bara… Bara lite kort. Kom.
Vi borde göra det.
- Göra vad? - Åka till Mexiko.
- Nej. - Varför inte?
De verkar verkligen vilja åka. När vill de nånsin göra nåt med oss?
Det här kanske är ett tecken.
Det senaste tecknet kostade tidningen en halv miljon.
- Åh, herregud. - Coolt. Ännu en välsignelse.
Oj. Det här är… toppen.
Jag vet inte, jag.
Oj. Det kliar redan på kroppen.
Okej. Det kanske inte är Pathwinder XR,
men vi behöver ingen tjusig husbil för att ha kul.
Eller hur, Mia?
Jag sa: "Eller hur, Mia?"
- Visst. - Vad är det som luktar?
Mattan, tror jag.
Jag tror att det är doften av alla varma familjeminnen
som har skapats i den här grymma husbilen.
Men det skulle kunna vara mattan.
Det här är så toppen. Det är… Det är så gulligt.
Det är vintage, eller hur?
Ja, så vintage. Totalt.
Vill du verkligen göra det?
Tja,
deras miner…
Då så. Mexiko, här kommer vi.
Kom igen, Val.
Hej, det är Val. Lämna ett meddelande.
Sk…
Jag har en "svartkonstskvinna"
- Vad gör du? - Ditt huvud blockerar signalen.
Älskling, du vet att det inte funkar så, va?
Jag får ingen täckning.
Mama Tinas Tacos TACOTALLRIK TISDAGAR
Är det här…
Åh, herregud!
- Cd:ar! - Jag har inte sett såna på åratal.
Vad finns det där?
- Fleetwood Mac. - Inget fan.
- Dwight Yoakam! - Så konstigt att du gillar country.
Bäst. George Strait, Garth Brooks, Brooks & Dunn.
- Sheryl Crow. - Hon är inte country.
Jättemycket country. Mott The Hoople.
Gör inte så där!
Tror du att den är arg på oss?
Ja, den har ju inte varit hemma på hundra år, så…
Okej.
- Jag ska bara… - Hördu, vad gör du?
Jag ska lägga den på ett säkert ställe.
Jag måste få tillbaka den sen.
Jag menar det.
Filmmusiken till Forrest Gump.
Kom igen.
Sandra: johnny bjöd mig!
Ja! Äntligen.
Julie: är vi alla par?!
- Blir jag inte bjuden till balen? - Det är inte rätt fråga.
Frågan du borde ställa är: "Varför bryr du dig så mycket?"
Jag vet inte.
Jag trodde du sov.
Jag har inte sovit sen 1986.
Jaha, du kanske borde sluta dricka kaffe före läggdags.
Du sårade mig när du inte ville ha din quinceañera.
Jag ville sy din klänning.
Men ännu viktigare:
- en quince är en initiationsrit. - För vad?
Du är ingen liten flicka längre.
Du är en kvinna.
Och det borde firas.
Tack.
Så det är komiskt att se dig vänta på att en pojke ska höra av sig.
Jag kan inte låta bli att undra vad som hände kvinnan.
Jag hittade en.
- Få se. - Nej.
Sluta.
"Kroppsrullning". Så där, ja.
- Ja. - Ja.
- Vad är det där? - Var kom den ifrån?
Oj, vad… Älskling.
- Han är på mig. - Nej.
- Låt inte så mycket. - Inte låta.
- Stanna. - Jag kan inte. Ingen vägren.
- Stanna. - Nej.
Nej, nej.
- Okej. Varför? - Flytta svansen åt det hållet.
Så att den inte sprayar mig.
- Försiktigt. - Åh, herregud.
Älskling?
Åh, herregud.
- Varför gjorde du så? - Du sa åt mig att göra det.
Vad ska jag göra?
Vi kanske borde sjunga för den.
- Vad? - Ja, sjung för den.
Okej.
Ja. Fortsätt.
Det är jättefint, babe.
SERVICESTATION NÄSTA
Jag behöver gå på toa.
Håll igen.
Jag måste på toa!
Åh, herregud.
Herregud. Jag kommer att spy!
Jag fick i munnen!
Det är i min… Det stinker.
Åh, herregud!
Min telefon!
Det är inte min. Den låg där.
Är det en familj? Gå och se efter.
- Gå och titta. - Nej!
Jag kan inte andas.
- Jag har i håret. - Jag har i halsen.
Det är värre än skoltoan.
- Svider det i magen på er? - Titta. Stanna.
- Jag svalde en skalbagge. - Stanna.
Vi måste gå ut.
- Okej, ut! Ut! - Okej.
Förlåt, mamma.
Espérate. Jag kommer!
- Usch! Jag har kvar i munnen. - Det är så starkt.
Det är överallt!
Låt mig gå och se om de säljer tandkräm.
Du, köp lite starka ostbågar. Och deo.
Ursäkta, säljer ni deo?
- Där. - Okej, tack.
- Förlåt, vi hade ett problem… Okej. - Nej. Tack.
Chicharrones.
Bingo.
rea 2 för 1 t-shirts
Klaga inte.
- Det här är vad de hade. - Döda mig nu.
- Måste vi verkligen ta ett foto? - Ja.
- Gå nu. - Okej.
Pappa, dina armhålor luktar!
Får jag kolla.
Det här är för familjealbumet. Är vi klara nu? Jag måste kissa.
Vänta! En gång till, hörni.
Stå närmare varann. Låtsas som om du gillar din bror, är du snäll.
Du, vato!
Hej, grabben. Jag letar efter min familj.
De är i en stor, grön, van-buss typ av sak.
Har du sett dem?
Har de en förbannad apa med sig?
Apa?
- Amuletten? - Ja!
Ja.
Det här är tredje knippan salvia som jag måste bränna.
De lämnade dåliga vibbar överallt.
Jaha. Vet du åt vilket håll de åkte?
Jag är helare, okej?
Jag är inte tankeläsare. Det är löjligt.
Okej. Ja, men tack så mycket, helare och tankeläsare.
Vänta.
Jag tror de sa nåt om Sol…
"Sol" ihop med "Solamar".
Och "Solamar" kopplas till "Sal y limón", som jag älskar på mina chips.
- Soledad. - Soledad! Så var det, ja.
Jag skulle säga Soledad. Det var mitt nästa ord. Soledad.
- Det var dit de åkte. - För att göra vad?
Har du inte lyssnat?
Jo, för att häva förbannelsen. Dumma mig.
Kör!
Tysta leken är jättetråkig.
- Du förlorar. - Nej, du förlorar.
Jag vinner.
Inte så fort. Farmor vinner.
Ja. Bra jobbat, farmor.
Vänta. Farmor?
Åh, herregud!
Hon är inte där!
- Vad? - Hon är inte i sängdelen.
Vänta. Var är hon då?
Francisco!
- Körde vi en Ensam hemma på min mamma? - Lite så.
Hon klarar sig.
Hon kommer att… Vi kommer dit snabbt, okej?
Och om hon blir kidnappad? Eller biten av en orm?
Jag är sämsta sonen nånsin!
Varför är den här saken så stor?
Går det inte mer än så, älskling?
Du är nästan runt, pappa.
Visst. Du har hela öknen för att göra manövern.
Så där ja.
Bra jobbat, älskling.
Jag undrar vem som har förkörsrätt i en sån här situation?
Kom igen.
Okej.
Det kanske finns en annan väg runt.
- Kom igen. - Alex, gubben, har du den där kartan?
Japp!
- Paranoia lönar sig. - En karta.
Ja. Det är som din mobil men utan Wi-Fi.
Aha. Ni tror att ni ska undvika trafik bättre än satelliter.
Ni verkar glömma att jag är en resejournalist.
Jag reser. Jag har ett utmärkt lokalsinne.
- Kartan är upp och ner. - Det visste jag väl.
Jag hade inte öppnat den helt än.
Jag tror att om det är åt det här hållet, kan vi ta den här vägen.
Vi vänder helt sonika här.
Varför väntar vi inte bara?
- Vänta på korna? - Jo, men de kommer att flytta sig.
Visst, de kommer att vara snabba. Precis som i "snabb som en ko".
Mamma har ju redan varit där ett tag. Jag vill inte åka fel.
Vi kommer inte att åka fel.
Du verkar inte lita på mig.
- Det sa jag inte. - Litar du inte på mig?
- Den var upp och ner. - Vi väntar på korna. Du har rätt.
- Nej, du har rätt. Ja. - Ja, vi väntar på korna.
Om du vill vänta på korna, väntar vi på korna.
- Vi åker däråt. - Toppenidé.
Coolt.
Nu kör vi. Bort med er, kossorna.
Bort!
VÄG STÄNGD
Oj!
Oj! Livet var hårt före mobilens tid.
Du vet…
Jag tror att vi fixar det.
- Vad? - Det låter som en dum idé.
- Med respekt. - Tänker du köra rakt över en flod?
Jag skulle kalla det för å.
Nej, jag skulle definitivt kalla det här för flod.
Nej. Titta, vägen är precis där.
- Vi tar oss över. - Kanske farmor kan vänta.
Jag tror att farmor skulle vilja att vi alla överlever.
Den kan säkert hantera det.
Du, älskling, vi kan väl… Vi kan väl bara vända.
Det här är definitivt inte rätt väg.
- Ta bara den här vägen, tror jag. - Vi kommer att göra det.
- Vad? Nej, älskling! - Nej!
Det blir bra. Nu kör vi.
Ser ni?
Det är inte så djupt.
Ja.
- Ser ni? Det här går bra. - Ja.
- Okej. - Oj, då.
Vad? Vad då, "oj, då"?
- Vi åker med floden! - Nu är det en flod.
- Vi kommer att drunkna i en öken. - Det händer nåt.
Åh, herregud!
- Nej, älskling! - Hörni!
Det här är riktigt illa.
Jag ska ta er ur det här.
Vi flyter!
Allt kommer att bli bra. Var lugna, allihop.
Hjälp!
Vad var det där?
Vi verkar sitta fast på en sten. Vi flyter inte längre.
- Allt kommer att bli bra. Det här är bra. - Ja.
Vad sa du?
Okej. Vänta. Vad gör vi?
Upp på taket, med er!
Så där. Jag håller. Jag kan inte ta alla samtidigt!
Jaha. Vad hände med kvinnor och barn först?
Putta på.
- Kom igen. Putta på. - Vi puttar på.
Oj, då.
Ge mig din hand. Vi simmar över.
Är det fel att påpeka att jag inte kan simma?
Val!
Du har 50 baddräkter.
Vad? Jaha. Gå.
Putta på.
Här. Ta den här.
Kom igen, mamma. Du fixar det.
- Okej. - Ett, två, tre.
Dra.
- Ta hennes hand. - Har du mig?
Mamma?
Frank!
Varför släppte du?
Det är omöjligt. Ingen familj är så här förbannad!
Förbannelse. Mia, amuletten. Var la du den?
Mamma, i skåpet under vasken.
- Du måste ta den. - Vad för nåt?
- Vi lämnade den. Vi har den inte här. - Jo, det har vi!
- Den gröna ap-grejen. - Jag kastade den.
Nej, den följde efter oss.
Mamma, snälla!
Stopp!
Ni får aldrig mer se på tv.
- Aldrig? - Aldrig.
- Varför tappade du mig? - Mår du bra?
- Du släppte ju. - Jag kan inte simma.
- Vet du vad? Jag… - Strax tillbaka.
- Vänta. Alex! - Nej!
Kom igen!
Nästan där.
- Har du blivit galen? - Nej. Pappa, släpp mig!
- Jo, det har du. Kom igen. - Nej!
Nej! Förbannelsen! Nej!
Amuletten?
Förlåt.
Så vad gör vi nu?
- Alex, kom hit. - Kom hit.
Jag ångrar det här.
Herregud! Inte… Inte så fort.
- Inte så fort. Okej. - Okej. Så där ja. Nu kör vi.
Hon hade rätt. Den är fast.
Förbannelsen är äkta.
Jag antar att du till slut tröttade ut dem?
- Var är de? - Vad gör du här?
Jag fick ett samtal från Val och hon skrek och gapade
och sen bröts det.
Jag har försökt få tag i henne i flera timmar, men nada.
Jag kom hit för att se om min familj är i fara.
Kom igen.
Vad? Jag skulle inte vilja vara här när solen går ner.
- Jag kan ta vara på mig själv, gamling. - Skyll dig själv.
Men när de frågar mig:
"Vad ville hon ha på sin gravsten?",
säger jag: "Hon valde att dö ensam hellre än att åka med en äkta mexikan."
Du tror alltså, bara för att du har örnar och ormar
tatuerade på hela kroppen, att det gör dig till en äkta mexikan?
Ja.
Jag hör allt nonsens som du proppar i Alexander hela tiden
om att vara tuff och… om att svära och slåss.
Och det är inte vår kultur!
Han vill inte höra om din mormors matlagning.
Jag vet inte om du har märkt det, Gilbert, men den pojken är rädd för dig.
Du borde prova att prata ordentligt med honom nån gång.
VÄNTA PÅ MIG!
Jag vet inte vad jag har gjort i livet för att förtjäna det här.
Du är inte den första princesa som sitter på den här hojen.
Vamos, princesa.
Kalla mig princesa en gång till och det blir den sista.
Jag kommer att ramla av!
- Jag kommer att ramla av! - Lovar du det?
Gilbert!
- Kan jag få lite hjälp? - Ja.
Herregud! Maskar. Det finns maskar. Vi drar.
Herregud.
Det cirkulerar på riktigt gamar över oss.
Alex.
Alex, hur tänkte du?
- Du kunde ha drunknat. - Och?
Jag tappade amuletten.
- Vi är förbannade för alltid. - Nog.
Jag vill inte höra mer om det.
Varför tog du den ur soporna? Det är ju äckligt, grabben.
Det gjorde jag inte. Den kom efter. Mia?
Den dök upp som från ingenstans. Den är så läskig.
Ser du?
Okej. Sluta prata om amuletten, hörni. Just nu är inte rätt tillfälle.
När är rätt tillfälle?
Ska jag vänta tills vi faller från en klippa?
Jag har ju sagt det tusen gånger. Det är bara en saga.
Nej, det är det inte. Förbannelsen är äkta.
Vi har kraschat två husbilar.
Vi har tappat bort farmor. Vem tappar bort sin farmor?
Och pappa förlorar sin restaurang!
Vi är förbannade!
Vad pratar han om?
Din hyresvärd ringde förut. Han sa att restaurangen ska stängas.
Stängas…
Frank, är det sant?
- När hade du tänkt berätta det för mig? - Du, jag… Jag är ledsen.
Jag bara… Jag visste hur peppad du var på den här resan
och jag… Jag ville inte förstöra det för dig.
För sent. Förstört.
Du skulle ha berättat för mig.
När? Mellan det att skunken sprayade oss och du tappade bort min mamma?
Jag tappade inte bort din mamma.
Allt är mitt fel.
Ser du vad du har gjort?
Älskling, lyssna. Ja, det här är en hemsk dag.
- Men det är inte ditt fel. - Inte ditt fel.
Det är ditt fel!
- Mitt? - Ja.
Var det nån annan som ljög för mig och körde ner oss i en flod?
Det är inte så djupt.
Jag skulle säga å. Skulle inte ni kalla det en å?
Jag skulle kalla det en å! Det var en å längre uppströms.
Vi är på den här resan bara tack vare din dumma artikel.
Så vi hamnade i floden för min dumma artikel?
Nej. Vi hamnade i floden för att du inte kan läsa kartor.
- Ingen kan läsa kartor! - Alla kan läsa kartor!
Hörni, dumhuvuden! Lyssna!
Ni vet att jag sa att vi inte skulle åka på den här resan…
Men ni lyssnar aldrig på mig!
Ni fortsätter att låtsas att allt det här är normalt, men det är det inte.
Det här är inte normalt!
Det är ni som är galna!
- Nej, Alex. - Ge honom lite tid.
- Mia, kan du kolla honom? - Ja.
- Val, vi kan väl… - Nej.
Alex!
- Alex! - Låt mig vara.
Lämna mig ifred.
Kom igen, Alex.
Lämna mig ifred, sa jag.
Det var jättedumt av dig att hoppa in i husbilen.
Men det var också jättecoolt.
- Såg jag ut som en Avenger? - Nja, det sa jag inte.
Hur ska vi kunna bryta förbannelsen nu?
Vi kan inte ta amuletten till Soledad.
Det är omöjligt.
Tja, vi har ju levt med förbannelsen så här länge.
Jag menar, hur mycket värre kan en dag bli?
Mamma, pappa?
Mamma!
Pappa!
Hjälp!
- Alex! - Mia!
Wow! Var försiktiga.
Vill ni ha vatten? Här, drick.
Mia!
- Drick. - Alex, Mia!
Här. Älskling!
Vad hände?
Älskling, var försiktig med hästen.
Vem är det här?
Jag tror att hon vill hjälpa oss.
Vill ni ha hjälp?
- Älskling. - Hola.
Bra.
- Vad är ordet jag… - Ja, just det.
Jag har det på tungan. Muy…
Herregud. Det är långt.
Vilse-o.
Vilse-o?
Allvarligt? Vilse-o?
- Vi vill höra er försöka. - Det lät nära nog.
- Jättenära. - Inte alls.
Typ casa?
- Casa? - Ja. Nej, vi är inte i vårt casa.
Vi är långt ifrån vårt casa.
- Casa… - Nej, med floden…
Berätta om floden.
- Flo… - Floden… Ja.
- Hur säger man "urgammal förbannelse"? - Jag vet inte.
Som en…
- Och vi simmar och simmar… - Ja.
Vill ni gå och simma?
Vilse-o. Vilse-o!
- Vilse-o. - Sluta säga så.
Vi är vilse.
Vi körde ner i floden.
Du pratar bra spanska.
- Men jag tror inte att du menar "flod". - Jo, jag menar "flod".
Och min pappa säger att min syster är en dålig bilförare.
- Varför pekar hon på mig? - Jag vet inte vad du sa, men det var kul.
- Jag heter Lupe. - Alexander.
Ni behöver nog lite färskt vatten och vila en stund.
Och få bort den dåliga lukten? För ni stinker ganska mycket.
Tack. Okej.
- Ja. - Var?
- Jag hörde casa. - Kom.
Jag skulle gå till vilket casa som helst nu.
- Vad sa jag precis? - Jag vet inte.
- Du måste jobba på din konjugation. - Ni gick på college, va?
- Vet vi vart vi är på väg? - Ingen aning.
- Det här stället är… - Otroligt.
Det är så coolt.
Kolla.
- Det är så fint här. - Wow!
Chavo.
- Frank, Val, Al… Alex? - Val, hej.
- Y Mia. - Frank.
Kan jag hjälpa till?
Ja, jag vill jättegärna ha hjälp. Ja?
- Engelska. - Ja.
Det blir så mycket enklare.
- Okej. - Han är en superkock.
Ja, men jag har aldrig tillagat kaktus förut.
Nopales är bäst. Vi äter dem jätteofta här nere.
Så, nere…
Ni vet, här nere.
- I Mexiko. - Är vi i Mexiko?
Oj. Mamma är verkligen dålig på att läsa kartor, va?
- Okej, det är ju toppen. Vi fixade det. - Ja. Ja… Nej, vänta. Nej.
- Det här är bra. - Det här är toppen…
Hur ska vi ta oss hem? Våra pass var i husbilen.
Vänta nu.
Vänta lite.
Är ni utan dokument?
- Tekniskt sett, har vi… Vi har… - Jag menar…
- Vi har papper. - De är bara inte…
- Vi är härifrån, men… - Nu är vi därifrån.
Vi är därifrån. Vårt folk är härifrån.
Tja, jag…
Vi bara driver med er.
Ni skrämde oss.
Vi bryr oss inte. Vi bryr oss verkligen inte alls.
Det är tvärtom, de bryr sig.
- Okej, gubben. - Ganska sött.
- Ja. - Två tacos till dig.
Gud, vad det ser gott ut.
Ja.
Du hade rätt! Det är galet goda smaker!
Jag har aldrig ätit nopales så här.
Du borde göra mer sån här mat. Det här är så gott, pappa.
Älskar det.
Det här känns som du.
- Jaså? - Kanske för den nya restaurangen?
NÅNSTANS I MEXIKO
Du, han säger att Soledad bara är 30 minuter härifrån.
Här.
Gil. Kom igen.
Nej, tack.
Jag trodde att det skulle vara annorlunda.
- Vad? - Det ser ut som East Bakersfield,
- fast större. - Ja, men du har väl varit här förut, va?
- Gil. - Vad?
Har du aldrig varit i Mexiko?
Under alla dessa år!
Pocha hit och pocha dit.
Jag kommer från barrio. Jag är heläkta mexikan.
Och du kunde inte ens åka på en ynka liten sväng hit.
När jag var 18 gjorde jag nåt riktigt dumt
och jag kunde inte få pass under många år.
Och sen när jag väl kunde det, efter jättemånga år,
hade Dulce gått bort. Gud välsigne hennes själ.
Jag hade… två flickor att ta hand om.
Och jag hade två eller tre jobb hela tiden och… jag bara…
Jag tog mig aldrig ner hit.
- Jag ville, men… - Som min far alltid sa:
"Bättre sent än aldrig."
Förresten. Val vet inget av det här.
- Oroa dig inte. Hon får inget veta. - Okej.
Men jag vet.
Jag kommer att veta…
För alltid.
Hoppa upp på hojen, vieja.
Såklart att getter hatar mig.
Förlåt att jag ljög för dig.
Du vet, det är… jättesvårt att medge för sin familj att man misslyckats.
- Du har inte misslyckats. - Jo, det har jag.
Hade det inte varit för dig och ditt jobb, vet jag inte…
Ja, men mitt jobb håller mig borta från er.
Det känns som om jag missat allt.
Alla stunder med dig och ungarna och…
Du är en jättebra mamma.
Hur kan jag vara en bra mamma utan att vara här?
Du är här för de viktiga sakerna.
Tack.
Så vi ska åka hem?
Det skulle ju vara trevligt, men vi har ju inga pass.
Jag ringer utrikesdepartementet. Gentjänst från en väninna.
Okej, mamma. Är det så?
Du nämner så där lite nonchalant att du känner folk med inflytande.
Jag känner lite folk.
Jag menar, det är ju coolt, men kom ihåg att vi inte har nåt fordon.
Du, Chavo. Vanen?
Skulle du kunna hjälpa dem?
Är du säker?
Okej.
Jag vet inte om ni känner för det här, men jag har en gammal van.
Jag har sålt den till nån Albuquerque och jag hade tänkt köra dit den.
Men om ni skulle vilja göra det…
Det är ju på vägen.
- Jaså? - Ja.
Ja. Visst? Vi ska ju ändå åt det hållet.
- Tack så mycket. Herregud. - Det är toppen. Wow.
Vi lovar att inte krascha det tredje fordonet.
- Det händer inte. - Nej.
Vi ska behandla den som om den vore vår, eller hur?
Och här är den.
Jag saknar Pathwinder XR.
Bro, jag saknar husbilen.
Växellådan slirar och bromsarna är lite lösa.
- Och styrningen är lite konstig. - Så den går bra, alltså.
Så där ja.
Fan, de luktade så illa.
Ja, och ungarna skrämde iväg alla djur.
Hej. Det här är Lidias röstsvar. Var god lämna ett meddelande.
Fortfarande ingenting?
Nej, men hon mår bra.
Den starkaste, självständigaste kvinna jag känner.
Ja.
Älskling, stanna.
- Vad? - Stanna.
Mia, ställ dig på andra sidan.
Hon har en kantig sida som verkligen funkar.
- Redo? - Okej, vad säger vi?
Vänta. Mitt hår.
Vi säger, "Queso". På tre. Ett, två, tre.
Queso!
Tog den?
Den blå. Det här är pappas favvo.
- Älskling! - Ja?
Din favvo.
Den blå smaken.
Vänta. Jag tar den.
Tack.
Har du den?
Jag fick den.
Hur?
Åh nej! djävulsapa!
Du måste skämta.
Inte en chans.
Alex!
Öppna de här, älskling. Det är bara vanlig plast.
Nej, det är nån annan plast.
- Du krånglar till det. - Öppna underifrån.
Den rullar. Den rullar!
- Vad händer? - Hörni! Trampa på bromsen!
- Alexander! Mia! - Trampa på bromsen!
Herregud. Jag tror att den där saken försöker döda oss.
Den har fastnat!
- Bromsa! - Spring fortare, älskling!
- Dra… Det här är… - Fortare.
- Släpp din paleta. - Rimligt.
På med bältet!
Bromsen funkar inte.
- Chavo skojade inte. - Hjälp! Herregud!
Blunda inte! Du kör ju!
- Ring på hjälp. - Okej.
- Jag vill ha mamma! - Jag med!
- Gymkort? - Så fort vi kommer hem!
Okej, håll i dig!
Herregud!
- Är det där en klippa? - Nu är det hög tid att börja be!
Okej.
Kom igen.
Mia?
Kom igen. Hoppa ur.
- Åh, jösses! - Mamma!
- Mår ni bra? - Hur kunde ni…
- Mår ni bra? - Ja.
- Det måste ha varit läskigt. - Mår du bra?
Bra jobbat, gubben.
Det var den bästa körning jag nånsin sett!
Herregud, alltså. Du får låna bilen när du vill.
Tack, men jag tror att jag tar Uber hädanefter.
- Vi lever. - Du lever, gubben.
Nej!
Vad i…
Är det där…
- Hur kom den… - Inte en chans.
Nu räcker det.
- Nu bryter jag förbannelsen! - Vänta!
- Stopp, pappa! Snälla, gör det inte. - Frank.
Amuletten.
Den kommer bara tillbaka till oss. Det kan inte vara en slump.
Det vore som blixten slår ner i en samma dag som man blir biten av en haj.
Och han borde veta.
Alejandro tog nåt som inte var hans.
Så oavsett om vi tror på förbannelsen eller inte
är det upp till oss att ta den dit den hör hemma.
Den vill hem.
Jag vet, älskling. Men vi vet inte ens var vi är just nu.
Jag vet var vi är. Titta.
Soledad!
Är det där…
Är vi framme?
- Inte en chans. - Kom igen. Nu går vi.
Ja, men det är så långt.
- Det är så långt. - Så långt.
Jag menar, skylten är så stor.
Jag menar, kullen är…
Det är minst…
Du.
Ser du det där, älskling?
- Ja. - Är det så här jämt i Mexiko?
Jag hoppas verkligen det.
Vänta, jag är så förvirrad. Brann inte det här stället ner?
- Ja, det ser då inte så ut. - Vänta!
Hör ni det där?
Vad… Nej. Alex.
- Den där ungen. - Måste vi springa?
Ursäkta. Förlåt! Ur vägen.
- Du, Gilbert, om… - Farmor!
- Hej. - Alex!
Var är din… Var är familjen?
- Herregud! - Herregud!
- Mamma! - Mijo!
Jag är så ledsen. Jag vet inte vad som hände.
Jag vet vad som hände.
- Ni glömde mig. - Nej. Det är inte…
Det är okej. Jag hamnade i goda händer.
Pappa.
- Jag är en hjälte. - Tack.
- Det är det jag gör. - Jag tror att vi måste gå in där.
- Var? - Var?
Titta.
- Kom. Följ med mig. - Jag vet.
Åh, herregud.
Oh, jösses. Wow!
Wow.
Jag tror att eldsvådan hjälpte dem att hitta vatten.
Korrekt.
- Hej. - Hej.
- Vi skulle vilja veta mer om historien. - Ja.
- Vi är inte härifrån. - Ja.
Eldsvådan 1905 förstörde staden Soledad.
Men när de röjde bort de nerbrunna byggnaderna
upptäckte de en underjordisk naturlig källa.
De började fylla vattnet på flaskor och det blev populärt.
Det har gett liv åt Soledad ända sedan dess.
Usch, vad synd, pappa,
att Alejandro aldrig fick se staden blomstra.
Känner ni redan till legenden om Alejandro?
Han var faktiskt min abuelo.
Så ni är ättlingarna till Alejandro Damian Morales?
Ja. Och vi har amuletten som han tog.
Vi tog tillbaka den hit.
Följ med mig.
- Okej. - Ursäkta mig, borgmästare Menéndez.
Vi har en familj här som säger att de är ättlingarna
till Alejandro Damian Morales.
Jaha, välkomna.
Har ni den äkta amuletten?
Gå fram.
Den amuletten har varit i vår familjs ägo i över hundra år.
- Ja. - Det kan vara sant.
Varför har hon en läsk?
Hallå där! Vänta, vad gör ni?
Hörni!
Just därför borde vi inte låta ungarna dricka läsk.
- Nu är ni skyldiga oss en ny. - Ja.
Jag är ledsen, men det här är inte reliken som Alejandro tog.
- Jo, lita på mig. Det är det. - Ja.
Nej. Den äkta amuletten har funnits i vårt rådhus i över ett sekel.
Vad?
Men hur?
Det här… Det här är inte logiskt.
Vad?
Så vi är inte förbannade?
Var inte Alejandro förbannad?
Vi är inte förbannade.
Vi borde bara få våra körkort indragna.
Inte fel. Vi fick ju en glassbil att explodera.
Jag måste ringa Chavo.
Är det upptaget här?
Vad du vad?
Du är förbannad.
Du är förbannad med föräldrar som inte tog dig på allvar.
Vi är ledsna för det.
Ni försöker bara få mig att må bättre.
Inse fakta.
Skunk. Exploderande glassbil.
Om inte det är en förbannelse, vad är det då?
Gubben, det är livet.
Om den här resan har bevisat nåt, är det att saker kan gå fel.
Men oftast gör de inte det.
Och jag vill verkligen inte att du ska oroa dig hela tiden.
För då kommer du att missa allt det roliga.
Du är så underbar, grabben.
Bara på den här resan,
sättet du pratade med Lupe åt oss…
Om du inte hade tagit luftmadrassen…
Din otur räddade livet på oss.
Du är så speciell, mitt hjärta.
- Jag tänker inte vara utanför. - Jag vill också vara med.
Okej.
Nån luktar jätteilla.
Jag undrar vem.
- Det gör vi alla. - Det är inte jag.
- Mamma. - Ja?
Kan vi göra samma semester nästa år igen?
Snälla?
- Snälla, mamma. - Okej.
- Ni är definitivt rubbade. - Kom igen.
- Jag vill också med. - Ja!
Ja, vi kan göra om den här semestern.
Men bara om du lämnat oroandet till oss. Det är det föräldrar är till för.
Men vi borde verkligen byta om.
- Jag menar… Nån luktar illa. - Ja.
Jag sa ju att den här dagen skulle bli galen.
Att ta oss hem var lite komplicerat, men det gav oss tid att utforska Soledad.
Som tur var, fixade borgmästaren ett hotellrum åt oss.
Hon kände sig nog dum för att hon förstört vår amulett.
Resten av resan var, för det mesta, händelselös.
Men idag lärde jag mig en viktig läxa:
Om man bara letar efter otur, så är det allt man kommer att hitta.
Herregud.
Mamma, balen.
- Balen. - Jösses, den är underbar.
Allvarligt?
Hej!
Vill du gå på balen med mig?
Frågar du mig?
- Ja. - Ja, det skulle vara grymt.
Coolt. Vi ses väl där, då.
Vad ler du för?
- Jag gjorde det. Jag bjöd honom. - Gjorde du?
- Jag bjöd honom. - Hon bjöd honom!
Jösses.
- Morfar? - Vad?
Gråter du?
No. Sí.
För…
Jag är så jättelycklig, mijo.
- Kom med mig, viejo. - Vart?
Jag vill lära dig att dansa som en äkta mexikan.
Hon köper en klänning, y todo Frida Kahlo.
Åh, herregud. Dansar de tillsammans?
Tillsammans?
Och de bråkar inte.
- Det skulle kunna vara bråkdans. - Det skulle det.
Kom, vi går och dansar.
- Vad? - Kom igen!
Kom igen, Alex.
Men det bästa med familj är
att de hjälper en att se det goda också,
för det finns alltid där.
Man måste bara hålla ögonen öppna för det.
Du, jag ska äntligen skriva den där boken.
Vad ska den heta?
Fem, sex, sju, åtta.
Varför?
Nej, nej, nej! Sluta! Det är nog.
Ni får inte se på tv mer.
- Och Desperate Housewives? - Ja, det räknas.
Inte le här, okej? Inte le.
Okej, inga leenden i tagningen.
- Inga leenden. - Förlåt.
Lita på mig. Det här är rätt väg.
Det här är rätt väg.
Jag tappade inte bort din mamma.
Jag lämnade henne där med flit.
Vi mår bra!
Vi fixar det.
- Visa inte hakan. Din haka. - Min haka?
- Varför? - Det är… Det är en skunkgrej.
Sjung för den.
Det är den enda låt jag kan.
- Vi gör det här. Härinne. - Okej.
Vi har en hink. En fabrik. Ett badkar.
Vi har en…
Sluta!
- Hur vågar du? - Tja, jag menar…
- Mia! - Mia, oroa dig inte.
Håret fixar sig själv.
Är det här från husbilen?
Nej, man kan inte odla kaffebönor i en husbil.
Men definitivt från ett ställe där man odlar kaffe.
Bönorna hade ett jättebra liv.
Vart tog alla vägen?
Var det nåt jag sa?
Det här är min beat, hörni!
Tre, två, ett. Det kanske blev för mycket kaffe.
Jag kanske drack för mycket kaffe.
Översättning: Martina Sundberg