Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Одну страву? - Будь-що?
- Що завгодно? - Ну…
- Спаржу. - Лазанью.
- Піцу. - Ну…
Шоколадний торт з кокосовим цукром.
Яєчню з картоплею фрі.
- Сирий веганський салат. - Я їм піцу щодня.
- Креветки з часником. - Можна ванільне морозиво окремо?
Жовток має повністю просмажитись.
- З булгуром. - Де найбільше м'яса.
Ненавиджу, коли вони разом.
- І бути цілим. - Яловичина, свинина, курятина.
І куркумою.
Один предмет…
- Будь-який? - Ну…
Цю ручку.
- Кишеньковий ніж. - Сокиру?
- Дилдо. - Кинджал.
Я жартую.
Дуже гарну картину.
Ви гарантуєте, що я їстиму піцу щодня?
Гарантую.
Просто щоб ви знали, що без неї я можу дуже рознервуватися.
Рознервуватися наскільки?
Ви ж знаєте, чому я тут, правда?
Тут написано, що ви намагалися підпалити будинок батьків,
коли вони спали.
Ну, приблизно настільки.
24
Як вам не соромно, бляха? Кляті вилупки!
На що ти дивишся?
- Двадцять перший! - Це він, той, що ховає.
На 21-му!
Він з'їв м'ясо з піци й свинячу вирізку!
Перший день, а ти вже дістаєш!
Двадцять перший!
Гей! Ні!
- Ні! - Бісові новачки.
Скільки разів тобі повторювати?
Що я можу їсти тільки свою їжу?
Так. Або треба домовлятися про добровільний обмін з іншими.
Такий Закон.
Закон, на який наплював той, хто з'їв мою їжу?
Завтра розберемося,
але ти не можеш, як варвар, їсти все, що хочеш.
Ні. Варвари - це ті з 21-го, які з'їли моє.
Гадаю, я принаймні маю право їсти…
Ти маєш право на те, щоб ми, вірнопіддані, захищали твою їжу. Так.
І ми це робимо.
Якщо ви, вірнопіддані, все робите так само,
у нас будуть проблеми.
Це непросто, але відколи почалася Революція солідарності,
справедливості в дірі щомісяця більше.
І завдяки спільним зусиллям Закон скоро дійде до найнижчого рівня.
Ти ж розумієш, що, якщо ти з'їси чуже,
та людина вважатиме, що її скривджено,
тому вона має право з'їсти що завгодно?
Це нашкодить іншим, які потім скривдять ще більше людей.
Це запустить ланцюгову реакцію, і люди нанизу залишаться без їжі.
Ти закінчив?
Слухай, недоумку, так і буде, якщо ти з'їси це куряче крильце.
«Недоумку»?
Дивись, що цей недоумок робить.
Так. Саме так і буде.
Авжеж. Легко тобі казати.
Твоїх смердючих крокетів не з'їли.
Хочеш?
Добре.
Але щоб завтра без сюрпризів, домовились?
Добре. Їжте, поки платформа не почала опускатися.
Адміністрація забороняє брати їжу на потім.
За це карають. І карають тільки раз, розумієш?
Розумію.
А чому вони не карають покидьків з 21-го рівня, які з'їли мою піцу?
Правило їсти своє вигадали ми самі, а не адміністрація.
Не забувайте, що цього місяця вам пощастило прокинутися на 24-му рівні.
Наступного разу можете бути дуже низько.
Але те, що ви зробили щойно, в перший день, робить вам честь.
Поважайте інших і стежте за порядком на рівні.
Не дайте дірі здолати вас.
«Не дайте дірі здолати вас».
Як тебе звати?
Замятін.
Перемпуан.
Власне, моя улюблена страва -
крокети з шинкою, які готував мій колишній.
Звісно, тепер це неможливо.
Сумуєте за ним?
Що ви шукаєте в дірі?
Час.
Мені потрібен час, щоб забути, що я зробила.
Сорок четвертий!
Сорок четвертий.
Сорок четвертий!
Передавайте! Переказуйте вище!
- Сорок четвертий! - Передавайте!
Зв'язок обірвався на 44-му рівні,
і ми не знаємо, чи розподілено їжу чесно далі.
Ми знаємо, що ні, ще з 21-го рівня.
Скільки всього рівнів?
Триста тридцять три.
Головне - не кількість рівнів.
Головне - щоб їжа доходила до всіх.
Завтра наші товариші з 19-го та 20-го рівнів
спустяться на 21-й, щоб захистити твою піцу.
А ті, хто на 42-му й 43-му, спустяться на 44-й,
щоб люди нижче теж мали їжу.
Ось так це працює.
А зараз краще відійдіть.
А що, не можна вже й постояти тут?
Що ви відчували в той момент?
Коли я мало не вбив батьків?
Вибачте. Одну секунду.
Тут написано, що ви спробували підпалити свою кімнату,
але через пів хвилини передумали.
Згорів лише кошик для сміття, автобіографія, яку ви писали,
та кілька коробок з-під піци.
Ти, йолопе, мав би знати,
що вони мене сюди відправили, тому що бояться мене.
Де моя їжа?
Де…
Що там таке?
Люди з 21-го затіяли бійку.
Боюсь, їх покарають раз і назавжди.
- Ну, хто наступний? Ти? Ти? Ну ж бо. - Ах ти ж…
На!
Ну, 22-й!
Вперед!
Вони на платформі.
Якщо на 22-му їх не зупинять,
утихомирювати їх будете ви.
І ти теж.
А ми тут до чого?
Я прийшов сюди не битися. Про таке мені не казали.
Я пробачаю їх за вчора. Крапка.
Ламайте ліжка й виривайте планки!
Тримай. Бігом!
- Що робимо? - Не знаю.
Рухайся, бляха!
Гей!
- Що там? - Вони хочуть, щоб ми билися.
- Що? - За їжу. З людьми вище.
Гей, ви, нагорі, чуєте мене? Чуєте?
Піца ваша. Все добре. Беріть.
Тільки не чіпайте мене. Будь ласка.
- Гей! - Чорт.
Гаряче, гаряче, гаряче!
Їжа! Її треба викинути! Допоможіть нам!
Холодно.
Вони нас заморозять.
Холодно!
Холодно.
Це все, більше нема.
Це все.
Супер.
Як сміливо.
Досі непритомний?
Так.
Хочеш піцу?
Хочеш піцу, козел?
- Хочеш? - Досить!
Цей негідник накоїв чимало лиха.
Через нього сьогодні ніхто не їстиме.
Але ми так не робимо.
Ні.
Ви все робите занадто вишукано.
Що?
Може, він не єдиний винуватець.
Учора я міг з'їсти щось інше.
Їжі було повно, але ви мені не дозволили.
То це ми винні?
Я просто кажу, що іноді, даючи людям трохи свободи…
Ні.
Свобода і їсти, що заманеться, - це різні речі.
Різні! Ясно?
Вона померла.
Це було дуже сміливо.
Досить!
Що нам з ним робити?
Вам - нічого.
Я спускатимуся з ним униз, поки не знайду Помазаника.
Помазаника…
Це ті, хто мав щастя знати Учителя.
Основоположника Закону.
Вони дбають про мудре застосування…
Чекай.
Учитель?
Дехто називає його
Мессією
або Гідальго.
Ніхто не знає, чи він досі живий.
І чи існував він взагалі.
Колись давно,
коли мене тут ще не було, Учитель послав звістку надії.
Кажуть, він прожив цілий місяць без їжі
на одному з найнижчих рівнів.
Медитуючи.
Наступного місяця він прокинувся на іншому рівні,
куди їжа не доходила.
Він відрізав плоть з власного стегна…
і годував нужденних.
Своїх Помазаників.
І відтоді місяць за місяцем
вони поширювали це послання солідарності по всій дірі.
Обстоювали справедливий розподіл їжі.
І це те, чого ми досягнемо всі разом.
Навіть якщо доведеться стинати голови.
Як скажеш, Робесп'єре.
Але я вже два дні не їв.
І я хочу свою піцу!
Ти впевнений, Робесп'єре?
Може, Учитель зрадів би, якби ти порізав її на шматки
і нагодував нужденних?
Тим паче, вона не сира.
Канібалізм заборонено Законом,
відколи Учитель своєю жертвою вказав нам шлях.
Ти щодня вигадуєш якесь нове правило, Робесп'єре.
Це страви тих, хто загинули вчора.
- Їх треба викинути. - Як викинути?
Закон забороняє їсти більше однієї.
Але чому?
Довільний розподіл залишків створює привілей для небагатьох.
Ніхто не шануватиме закон, який допускає нерівність.
Але розподіл може бути не довільним.
Ми поз'їдаємо одне одного!
Мідії, торреснос і печеня з ягняти.
Тепер ви наглядачі за стравами тих, хто раніше були над вами.
Ви будете щодня перевіряти, чи вони цілі,
і позбуватися цього джерела чвар.
Якщо хочете, можете брати,
але тоді ви мусите викинути своє.
Добре.
Повірте, так буде краще.
Смерть людини не має винагороджуватися, правда?
Як його покарають?
Дуже суворо.
Але справедливо.
Сподіваюсь, що знайду Помазаника до перепони на 44-му рівні.
Їх лишилось небагато.
Дотримуйтеся Закону.
І стежте за дотриманням.
Ти віриш у це все?
Це останній день.
Покажи, що ти вмієш.
Я людина науки.
Я не такий тупий, як видаюсь.
Я все життя присвятив чистій математиці.
Але облишив.
Чому?
Ось чому.
Корінь квадратний з мінус одного.
Розв'язок цього виразу -
число, яке в математиці називають уявним.
Уявним.
Одного дня я зрозумів: якщо ми приймаємо розв'язок,
який не відповідає жодній фізичній реальності нашого всесвіту,
я більше не можу довіряти математиці.
Нічому.
Я кинув роботу в університеті, припинив дослідження.
І пішов від сім'ї.
- Ти кинув сім'ю через це? - Я повернувся до батьків.
У тебе є діти?
А що не так з уявним?
А в тебе? Є діти?
Уявне не існує.
І воно ні до чого.
А яка твоя історія, Перемпуан?
Мені потрібен час…
щоб пробачити собі.
Цього разу їжа дійшла до 175-го рівня!
- До 175-го рівня! - Це треба відсвяткувати!
Ви чули? До 175-го.
Вставай.
- Навіщо? - Танцювати.
Танцювати?
Ти з глузду з'їхала.
Добре.
180
Сто сімдесят дев'ятий. Канелоні й свинина в кисло-солодкому соусі.
Тут піца й крокети.
Нижче дехто каже, що не співпрацюватиме.
Вони з'їдять усе, що до них дійде. Коли дійде.
А що в тебе?
Я замовила десерт. Панчинету.
Було б добре іноді мати десерт.
Ти що, не бачиш, де ми?
Щомісяця система працює краще.
Сумніви зараз зайві.
Сто шістдесят дев'ятий!
Є якісь новини згори?
Зв'язок обривається на 169-му. Це все, що нам відомо.
Надіюсь, люди Робесп'єра втілять Закон і відразу дадуть товчеників, кому треба.
Закон - це любов. Закон - це воля.
Закон - це любов, що підкоряється волі.
Не дайте дурням ввести вас в оману,
бо в дірі є любов.
Вони почуваються самотніми й безпомічними, але Закон, Закон для всіх.
Минулого місяця він не їв 25 днів. На 165-му.
Недоумок, бляха.
Моя сусідка новенька. Кажуть, нагорі їх більше.
І внизу.
Значить, того місяця багато померло.
Ми теж були новачками і навчилися поважати Закон.
Ми навчилися поважати Закон на 24-му рівні.
Ми всі були обраними.
Усі ми вознесемося якнайвище.
Смуток - це лише тіні, що з'являються й зникають.
Той, хто сумує, не з нами.
У нас - сила й любов.
Погляньте. Погляньте на світло, яким нас осяває Учитель.
Навіть якщо наш дім зруйновано вогнем і мечем,
його невидимий дім стоятиме непорушно.
Його невидимий дім стоятиме непорушно.
Ви… Ви ще не знаєте всього його значення.
Він у центрі всього.
Він маг.
Він життя.
І він дає життя.
Він полум'я, що горить
у серці кожної людини і всередині кожної зірки.
Погляньте. Погляньте на світло, яким нас осяває Учитель.
Якщо воля спиняється й волає: «Чому?»,
значить, вона спиняється й не виконується.
Бачить Закон, але не розуміє його.
Він полум'я, що горить…
Припини, бляха!
Це знак, на який ми чекали!
Це Помазаники звільняють діру від варварів.
- Годі боятися. - Це було зайве.
Краще б спустилися й захистили наше.
І лишили порушників, що нагорі?
Це самогубство для всіх інших.
Закон - це влада,
суворість і порядок.
Праведники залишаться праведниками.
Нечисті залишаться нечистими.
Може, ти замовкнеш?
Де це сталося?
Десь нагорі. Все одно мусимо терпіти ще не один день.
Треба викрити і знищити зрадників.
Смерть буде прекрасною.
Смерть буде печаттю нашої справжньої любові.
Робіть добро тут,
і будете віднині винагороджені.
Робіть добро тут, і будете віднині винагороджені.
Є добрі новини.
Єдина прогалина зараз - рівні 169 і 168.
Ті варвари намагаються саботувати зв'язок,
але Помазаник, що очолює визвольний рух, хоче, щоб ми були сильними.
Не одноока! Косоока! Трясця!
Слухайте. Він просить нас розпізнати кривого й косооку,
які напхалися на 176-му.
І велетня, що знущався з сусіда на 98-му.
- Двадцять четвертий! - А що 24-й?
Товстун! Торреснос!
Товстун з 24-го
їв їжу мертвих товаришів, падлюка.
На якому рівні ви були?
На 46-му.
А ти?
На 74-му.
Добре.
Не хвилюйся. Ніхто не знає, що ми були на 24-му.
Вони нас бачили.
Коли подадуть їжу, їсти можна буде тільки своє.
Або виміняне. Я замовив піцу.
А я - крокети.
Я помру, якщо не буду добре їсти.
Коли вони прийдуть, будемо їх слухатися.
А потім зробимо все, що треба.
Нас покарають.
Ні, ви тут не тому, що вони вас бояться.
У 16 ви кинули школу.
Усі ваші спроби в бізнесі провалилися.
Дружина й діти вигнали вас з дому.
Вашим батькам ви теж обридли.
Вони запропонували вам це,
тому що вважають, що вам потрібна дисципліна.
Дисципліна.
Дисципліна для чого?
Дисципліна.
Щоб ви облишили ці жалюгідні спроби привернути до себе увагу.
- Що ти робиш? - Я наробив багато помилок.
Вони чудові діти.
Не дуже розумні. Вдалися в матір.
Я на них не ображаюся.
Що ти кажеш?
Я їв чужу їжу.
Не підходь.
Не треба було її їсти.
Не підходь.
- Не підходь! - Дисципліна!
Я боюсь потягти тебе за собою.
Ти не заслуговуєш на покарання за допомогу.
Провідай моїх дітей, коли вийдеш.
Скажи їм, що я завжди їх любив.
Скажи їм, що принаймні мій кінець…
це не брехня.
Сподіваюсь, він не мучився.
І помер відразу.
51
Привіт.
Схоже, нагорі все в порядку.
Ніяких варварів там не знайшли.
У нас тут паелья і рис «три смаки».
Крокети.
Сирий веганський салат і антрекот у перцевому соусі.
Усі до 71-го - вірнопіддані та новачки. Побачимо, як вони поводитимуться.
Нам пощастило.
На 51-му непогано.
Раз на день спускається платформа з їжею.
У нас є кілька хвилин, щоб з'їсти вибрану страву.
Що ти вибрала?
Гей!
Що ти вибрала?
- Сливи. - Тобі можна тільки їх.
Або можеш помінятися з кимось.
Твій предмет?
Подушка.
Я не можу спати без неї.
Деякі новачки не захотіли дотримуватися правил.
Схоже, є дві перешкоди. На 46-му й десь вище.
Але нагорі є Помазаник,
тож незабаром він їх утихомирить.
Поїси завтра.
- Варвар на 54-му! - Він один з двох!
- Варвар на 54-му! - Тут варвар на 54-му!
Він прикидався одним з нас,
але його впізнали, і він напав на свого нового сусіда.
Він один з двох!
Цей. Він один з двох.
Того місяця він був на другому, і перший не міг його заспокоїти.
Кажуть, цей сучий син щодня жер, як свиня, поки не починав блювати.
Завтра спустимося і заспокоїмо його, от і все.
Я піду з тобою.
Ні, не треба.
- Покидьок не має втекти. - Не втече, але правило чітке.
Спочатку четверо з найближчих вищих рівнів.
Я на четвертому бачив його!
Зловімо його!
Мій сусід помер через таких покидьків, як цей,
що минулого місяця напихався на другому рівні.
Якщо Закон не шанують, помирають люди.
Чим вище, тим більше відповідальності.
Розумієш?
Я розумію твою злість.
Через таких усе йде коту під хвіст.
Пішла ти!
Так! Це Дахін Бабі.
Помазаник - Дахін Бабі! Гей!
Це Дахін Бабі.
Помазаник - Дахін Бабі.
Ми врятовані. Він панькатись не буде.
Не даймо йому втекти.
- Що ви в біса творите? - Справедливість.
Тільки не ви дві!
Якого дідька? Вам не можна.
- Ушістьох краще. - А як же Закон?
Ви ризикуєте порушити зв'язок.
Зв'язок прекрасно підтримується і з проміжком у три рівні.
Злазьте. Ми підемо.
Ні, не зліземо.
Вибирайте: або ризикуєте життям з нами, або підтримуєте довбаний зв'язок.
Іди з ними, а я подбаю про зв'язок.
Нам треба люди, щоб прикінчити цю свиню. Це накази згори.
Сучий ти сину. Замовкни.
Дівчата, мені не потрібні проблеми. Кладу.
Ні!
Сука!
Стривай.
Я нічого не зробив.
Відпусти мене.
Я тут сиджу вже більше півтора року.
Будь ласка.
Я їв, щоб відновити сили.
Будь ласка. Як і всі, я просто хочу вижити.
Ні!
Ні! Ми мусимо спуститися далі.
- Ні! - Далеко він не втече.
Річ не в ньому.
Ти в дірі не перший місяць, правда ж?
Я тут уже пів року.
Першого ж дня
моя сусідка…
Кекасі…
пояснила…
мені Закон.
І я зрозуміла.
Він несправедливий.
Бо він захищає лише їжу, з якою ми входимо в діру,
але…
Я гадала, це непоганий початок.
Ми завжди дотримувалися Закону.
Їли тільки свої страви
і брали участь у заспокоєнні інших, коли це було необхідно.
Але одного разу
ми знайшли хлопця.
Охлялого, майже неживого.
Ми взяли їжу померлого
і дали йому більше, ніж йому належало.
Через кілька днів…
прийшов Помазаник.
Дахін Бабі.
Дахін Бабі - найсуворіший Помазаник.
І він стає ще гіршим. Набагато.
Він вирішив улаштувати показове покарання.
Бо ми порушили Закон.
Кекасі відбивалася…
і виколола йому очі.
Дахін Бабі наказав прив'язати її голою до платформи
і відправити беззахисну на нижні рівні.
Мене змусили дивитися,
як її з'їли кількома рівнями нижче.
Ми ніколи не будемо в безпеці в цій дірі.
Не всі Помазаники однакові.
Минулого місяця один з них прийшов саме вчасно
і врятував багатьох від голодної смерті.
І як, по-твоєму, він спустився до твого рівня?
Треба продовжувати допомагати.
Бути справедливішими.
Треба триматися, поки не виберемося звідси.
Невже ти не розумієш?
Звідси ніхто не вибирається.
Тут ніхто не виживає.
Але дещо ми можемо зробити.
Утекти.
Утекти під час Інтервалу.
Під час чого?
Наприкінці кожного місяця, коли в дірі всіх перетасовують,
вони використовують газ,
різновид севофлурану.
Тоді ми це й зробимо.
А як ми залишимось при тямі?
Я всі ці місяці шукаю способу.
Поки що мені не щастить,
але якщо ми його знайдемо, у нас буде лише один шанс.
І для цього
ми маємо спускатися далі.
А що ми шукаємо?
Ні!
Це в стилі Дахіна.
Зараз або ніколи.
Дахін Бабі зі своїми людьми спускається на платформі,
але на 46-му виникла перешкода.
Вони там зупиняться виконати свій Закон.
Це наш шанс. Треба спускатися сьогодні.
Твій план божевільний. А якщо не вийде?
Не знаю, чи вийде,
але я знаю, що буде, якщо Дахін Бабі дійде до нас.
А його з собою не братимемо?
Убийте мене.
Сходьте.
Мені про вас розповідали дивовижні речі.
Про вашу рішучість брати участь у заспокоєнні порушників,
хоч вас це не стосується.
І за це сьогодні за їдою ви можете випити стільки вина, скільки захочете.
Ну ж бо, не соромтеся.
Їсти - це не просто право. Це обов'язок.
Щоб захищати Закон, нам потрібні сильні чоловіки й жінки.
Смачного.
Пусти її! Бляха!
Пусти!
- Що там таке? - Відпусти.
- Що там таке? - Будь ласка.
Ми мусимо коритися Закону.
І стежити, щоб корилися інші.
Завжди.
Без винятків.
Ви знаєте правило наступних чотирьох?
Звісно, знаєте.
Якщо знаєте, скажіть мені,
якого дідька ви дозволили їм брати участь у заспокоєнні?
Перепрошую?
Я казав їм, що це неправильно.
Але ти ніяк не завадив їм.
Ні, але я лишився на місці, щоб не перервався зв'язок.
Авжеж. І сліпому видно, який це хоробрий вчинок.
У мене є ідея.
Сьогодні не вийде, але завтра
ти вип'єш стільки вина, скільки захочеш.
На свою останню вечерю.
Потім тебе стратять за подвійне невиконання обов'язків.
Подвійне невиконання? Я ж…
Так, подвійне.
По-перше, ти не спустився сам.
По-друге, пропустив їх.
Ти теж пропустив їх.
Тому втратиш руку.
А вона? Чому я, а не вона?
Хіба ви не казали, що обдурили її?
Вона не знала, що порушує Закон.
Я подумала, що більше людей - це добре.
Закон не тлумачать! Його виконують!
Виняток для праведних стає виправданням для невірних.
Ти вчинила порушення.
Тому втратиш руку.
Не можна карати тих, хто захищає Закон.
Ні. Ти помиляєшся.
Порушники Закон не захищають.
Ба більше, ті, хто так чинять,
рано чи пізно починають тлумачити Закон у своїх інтересах.
Послухай мене.
Багато хто загинув або чимало втратив, щоб бути сьогодні тут.
Я втратив очі.
Твоя подруга теж має знати, що таке втрата.
Хоча, здається, ти не вивчила уроку.
Це твоє друге порушення.
Ти заслуговуєш на те, що й твоя сусідка.
- Мерзотник! - Це ніяке не свавілля.
Абсолютно ні.
Ми вбиваємо в ім'я майбутнього без убивств.
Там багато варварів,
і тільки страх приборкує звірів.
Терор - це послання.
Якщо лишиш її живою, вона втече.
Кажи, синку.
У них є план.
- Розкажи. - Я чув, як вони говорили про важливі речі.
Вони думали, що я сплю.
Та я не спав.
Бо я знаю, що не спати - найкращий спосіб щось дізнатися.
Вона розповідала їй про місце,
де цей світ створюється щоразу наново.
А ще сказала, що, з'ївши собаку,
вони зможуть прокинутися й утекти.
Вони хотіли мене викрасти, але я не їм собак.
Заспокойся, синку.
Ніхто ніяких собак не їстиме.
72
Ви перший місяць у дірі?
Доброго ранку, сусіди.
Ще один місяць у дірі.
У нас тут ікра й морський лящ, але ми не мінятимемо їх на казна-що.
- Подивимося, що в цих жебраків. - Не говоріть з тими, що вище.
Рівень 73. Де моя їжа? Я голодний!
Срані вірнопіддані.
- Хто ти? Представся. - А ти хто в біса? Ти представся.
І з тими, що нижче, теж.
Розмови виснажують.
Я дотримувався Закону.
Та минулого місяця на 203-му ніхто не прийшов допомогти мені.
Який предмет ви вибрали?
Я взяв його, щоб різати хліб.
Вдома я купую порізаний.
А тут - не знаю.
Можна мені?
Дещо ми можемо зробити.
Утекти під час Інтервалу.
А як ми залишимось при тямі?
Я всі ці місяці шукаю способу.
Ми маємо спускатися далі.
Треба знайти «Собаку».
- Гей! - Погляньте на нього! От свиня!
- Зупинись! - Ми маємо дотримуватися закону!
Агов, що ти робиш?
Гей, так не можна!
Зараз я спущуся й дам тобі.
- Не можна ставати на їжу. Свині! - Вам краще піти зі мною.
Злізь звідти, трясця.
Ти глуха? Вона глуха.
Напевно, так, бо геть мене не слухає.
Злізь звідти.
Ідете?
Очевидно.
Давай.
Самотужки ти нічого не доб'єшся.
Якщо хочеш протистояти вірнопідданим, треба діяти, як вони.
Групою.
- Злізь і дотримуйся Закону! - Заспокойся.
Я життя віддам за Закон.
- Ти точно цього хочеш? - Слухай.
Ніхто не може обмежувати нашу свободу.
Ніхто. Ми дорослі люди і самі вирішуємо, що робити.
Смачнюча ягнятина.
Варвари спускаються!
Це кляті варвари!
Це кляті варвари! Довбані варвари!
Якщо хочете пережити покарання й тортури, залазьте.
Завтра прийде Помазаник.
Ми зберемо всіх вірнопідданих, спустимося й покінчимо з вами. По одному.
Ви мене чули?
Треба нейтралізувати другого.
…і ти це знаєш, га?
- Ми так не робимо. - Бісові варвари!
Ми народилися вільними, а ці вірнопіддані ненавидять свободу.
Тому ненавидять нас!
Бо ми вільні і завжди будемо вільними.
Вони не завадять нам робити те, що ми хочемо.
Тут повно їжі. Чому ми не можемо їсти, що хочемо?
Ми все життя мріяли про свободу.
Залазь. Глянь, що ми натворили.
Бо ми тут уже давно, і в нас більше прав, ніж у них.
За довбану свободу!
Їж!
Так, ану залазьте!
- Свобода нагорі. - Залазьте.
Ніхто мене не змусить нікуди йти.
Вони хочуть і далі гнобити нас. Душити.
Час настав!
За свободу!
Гаразд. Залишимось тут.
Нас достатньо.
Вільні чоловіки й жінки. Ми залишаємося тут.
Він намалював його вдома на стіні.
Потім його перенесли на полотно.
Неймовірно, правда?
Це оригінал.
Я така рада, що ми нарешті щось робимо
з тими мерзенними сектантами Закону.
Але спершу треба організуватися.
Друзі, подруги.
Вітаю вас у своїй скромній оселі.
У своїй сраній оселі.
- Вона одна з нас. - Гадаю, що ось тут…
Замовкни, ненормальний.
Які чудові манери.
О, а в тебе які чудові манери.
Вишукані страви та вина в нас будуть
Ми їх залюбки продегустуємо
До столу подадуть найкращий «крем де ля крем»
І добрі приправи
А потім буде десерт Цукор та вершки
Чудове кафе
А потім буде десерт Цукор та вершки
Чудове кафе
Та й нумо кохатись
Що за чортівня? Гей, вставайте.
Вставайте. Чорт забирай!
Вони спускаються!
- Готуймося! - Виродки!
Увага!
- Бляха. - Третій день.
Он він, сучий син.
Цього місяця їжі вам більше не бачити.
Платформа спускатиметься щодня.
Але вона буде порожня, без їжі.
І коли ви будете голодні й виснажені,
ми спустимося й усіх вас прикінчимо.
- Сучий вилупок! - Спускайся й бийся!
А тих покидьків нанизу ти теж приречеш на смерть?
Ні, там повно таких виродків, як ви.
Так. Що ти зробиш? І їх приречеш на смерть?
Так, це страшна ціна.
Та її варто заплатити заради Закону.
Слухайте уважно.
Якщо ви здастеся,
я візьму на тортури лише провідників цього безглуздого повстання.
Слухайте, товариші!
Товариші, слухайте! Він пропонує нам вихід.
- І досить непоганий. - Ану геть, старий.
- Падлюка. - Чорт!
Сліпий блефує! Він не прирікатиме своїх людей на смерть.
А якщо ти помиляєшся?
Га?
Що нам їсти?
Що нам робити?
А якщо спуститися
і з'їсти його людей?
Ти чув, сліпий недоумку?
Ми спустимося і з'їмо тих, що нижче!
Після років важкої праці
нарешті настав мій день.
Моя четверта виставка.
З дуже відомими митцями.
Я представляла серію скульптур, що зображують тваринну жорстокість.
Прийшов мій хлопець.
Привів сина, щоб ми нарешті познайомились.
І ось…
Діти не вміють сидіти на місці.
Принаймні він.
Одна з моїх робіт - хижий пес.
Жорстокий.
Жахливий.
Його кігті - гострі леза, направлені на глядача.
Так далі не можна.
Якщо не їстимеш, помреш.
Мені сказали, що це небезпечно.
Але саме через ризик, зухвалість
це було для мене чимось особливим.
Я відмовилася ставити захисний бар'єр.
Хлопчик усе бігав і бігав.
Поки не спіткнувся.
Один кіготь,
одне лезо…
проткнуло йому око.
Сподіваюсь, він не мучився.
І помер відразу.
Адвокати добре попрацювали.
Суддя вирішив, що це нещасний випадок.
Страхова заплатила.
Я стала однією з найуспішніших мисткинь свого покоління.
Усі мої роботи з серії про тваринну жорстокість
розкупили за мільйони.
Особливо собаку.
Варвари!
Бий їх по щиколотках!
По щиколотках!
Хай почнеться революція!
- Готуймося! - Увага!
Варвари! Вперед!
Картина…
Чому вона така важлива?
Ти.
Закінчи, що почала. Давай.
Ти беззахисний,
а я з ножем.
Та в мене є краща ідея.
Я можу гоїти твої рани
і годувати тебе до кінця місяця твоєю ж плоттю.
Різатиму обережно, щоб ти не помер.
Тоді ти будеш гідний свого Учителя.
Але я не буду.
Я не використовуватиму свою уяву, щоб когось катувати.
Тобі й не треба.
Ти вже нас усіх покарала.
Мені казали, що пес небезпечний,
але я не слухала.
Якби я могла повернутися
і врятувати його…
Але ви не можете.
Що ви шукаєте в дірі?
Час.
Мені потрібен час, щоб пробачити собі.
Я маю втекти.
Щоб забути про скоєне.
Я йду.
Хочете піти зі мною?
Ні.
Це найкращий місяць у моєму житті.
Ми самі собі в'язні.
І від цього…
нікуди не втечеш.
Коли запахне газом,
тоді ми це й зробимо.
А як ми залишимось при тямі?
Якщо вийде, вони подумають, що ми мертві.
Але ми прокинемося.
Хай винесуть нас звідси
з трупами, а потім…
будемо імпровізувати.
А якщо не вийде?
Загинемо.
331
332
333
Я маю втекти.
Якби я могла повернутися…
Я маю втекти.
Якби я могла повернутися і врятувати його…
Я маю втекти.
Врятувати його.
Тільки їм можна підніматися.
Я не покину його.
Твоя подорож скінчилася,
але він
отримає ще один шанс.
«Разом виходимо і разом закінчуємо.
У нас з тобою все ж таки одна доля».
Твоя подорож скінчилася, равлику мій.
Вона - це послання.
Ти.
Що ти тут робиш?
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук