Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- יום העצמאות, 1911 -
‫- מיסיסיפי -
‫היי, בן. אתה זוכר איך שורקים? ‫-כן, אדוני.
‫אם תראה מישהו מתקרב, ‫אצטרך שתשרוק.
‫אתה מבין? ‫-כן, אדוני.
‫בסדר, בן.
‫לך מאחור. ‫-בסדר.
‫בסדר, בשלוש, תדחוף את הצד שלך.
‫תדחוף. מוכן? ‫-בסדר, גבר. קדימה.
‫- אלוהים יברך את אמריקה -
‫בנים! תצאו לכאן, עכשיו!
‫תישרף בגיהינום, בוי צ'ארלס.
‫תצאו לכאן עכשיו!
‫אנחנו יודעים שאתם בפנים! ‫תצאו החוצה. קדימה.
‫איפה הוא?
‫תבדקו בעצים מאחור.
‫תשרפו הכול!
‫- שיעור פסנתר -
‫- 25 שנים לאחר מכן -
‫בסדר, ליימון, תתניע!
‫קדימה. תתניע.
‫הנה היא.
‫אמרתי לך שהיא תתניע. ‫-תתניע. חתיכת שקרן.
‫אתה יודע איזה שדה זה, בן? ‫-אני לא יודע.
‫זה שדה חמניות.
‫בסדר.
‫בוא.
‫- פיטסבורג -
‫זה שם.
‫ואם הם ישנים? ‫-אל תדאג בנוגע לזה.
‫ולחדשות נוספות, ‫משרד החקלאות
‫הודיע על תגלית מטרידה
‫שלדברי מומחים עלולה להשמיד יבולי פירות
‫בשנים הבאות.
‫פרופסור וילסון מכנה אותה "מחלת פנמה".
‫בהודעה שפורסמה מוקדם יותר החודש
‫נטען כי היא הגיעה לעצי הבננה...
‫היי, דואק!
‫דוקר!
‫היי, ברניס! ‫-מי זה?
‫תפתח את הדלת, ניגר. זה אני.
‫מי?
‫זה אני!
‫בוי ווילי. ‫-תפתח את הדלת.
‫כמעט יריתי בך, ילד. ‫מה אתה עושה כאן?
‫אמרתי לך, ליימון.
‫זה ליימון. ‫אתה זוכר את ליימון ג'קסון מהבית בדרום.
‫זה דוד שלי, דוקר. ‫ליימון אמר שאתה בטח ישן.
‫חשבתי שאתה במיסיסיפי. ‫-אני וליימון מוכרים אבטיחים.
‫יש לנו משאית בחוץ. ‫משאית עמוסה באבטיחים.
‫איפה ברניס? ‫היי, ברניס!
‫ברניס ישנה. ‫-שתקום.
‫חלפו שלוש שנים מאז שראיתי את אחותי. ‫היי, ברניס!
‫מאיפה הבאתם את המשאית הזו?
‫היא של ליימון. ‫אמרתי לו, "בוא נביא הרבה אבטיחים לכאן".
‫בוי ווילי אומר שהוא חוזר, ‫אבל אני נשאר.
‫לראות איך זה בצפון. ‫-תיקח אותי קודם.
‫יותר מדי אבטיחים, ‫לא פלא שהמשאית שבקה.
‫על מה הצעקות?
‫היי, ברניס. ‫דוקר אמר שאת ישנה.
‫אמרתי שאת יכולה לקום ולהגיד שלום.
‫השעה חמש בבוקר, ‫ואתה מגיע עם כל הרעש הזה.
‫אתם לא יכולים לבוא כמו אנשים רגילים. ‫אתם צריכים להרעיש.
‫לעזאזל, אישה, ‫שמחתי לראות את דוקר.
‫נסעתי 3,000 ק"מ כדי לראות את אחותי. ‫הנחתי שהיא תרצה לקום להגיד שלום.
‫אבל עכשיו את יכולה לחזור למעלה.
‫זה ליימון. ‫את זוכרת את ליימון ג'קסון מהבית בדרום.
‫מה שלומך, ברניס?
‫את נראית בדיוק כמו שתיארתי לעצמי.
‫למה אתם חייבים להיכנס ‫בצעקות ולעשות מהומה?
‫הערתם את השכנים עם כל הרעש הזה. ‫-אנחנו עומדים לערוך מסיבה.
‫דוקר, איפה הבקבוק שלך? ‫אני וליימון חוגגים.
‫רוחות "הכלב הצהוב" תפסו את סאטר.
‫מה אמרת? ‫-תשאלי את ליימון.
‫הם מצאו אותו למחרת בבוקר. ‫אמרו שהוא טבע בבאר שלו.
‫מתי זה קרה, בוי ווילי? ‫לפני שלושה שבועות בערך.
‫אני וליימון היינו במחוז סטונר ‫כששמענו את זה.
‫צחקנו. חשבנו שזה מצחיק.
‫איש גדול וזקן במשקל של 154 קילו ‫נפל לתוך הבאר שלו.
‫כולם אומרים שרוחות ‫"הכלב הצהוב" דחפו אותו.
‫אני לא רוצה לשמוע את השטויות האלו.
‫מישהו שם דחף את האנשים ‫לתוך הבארות שלהם.
‫לי ולליימון יש משאית מלאה אבטיחים.
‫מאיפה היא? ‫היא של ליימון. דוקר, איפה הבקבוק שלך?
‫אני יודע שיש לך בקבוק מוחבא בחדר.
‫ליימון קנה אותה כדי ‫שיהיה לו מקום לישון בו.
‫השריף מחפש אותו. ‫גם סטובל מחפש אותו.
‫הוא ישן במשאית הזו, ‫מתחמק משניהם.
‫אמרתי לו, "בוא נבקר את אחותי".
‫בוי ווילי, מתי אתה וליימון מתכננים לחזור?
‫ליימון אומר שהוא נשאר. ‫ברגע שנמכור את האבטיחים, אני חוזר.
‫זה מה שאתה צריך לעשות, ‫ותצטרך לעשות את זה מהר.
‫אני לא רוצה את כל המהומה הזו כאן.
‫אני מופתעת שלא הערתם את מרית'ה.
‫זה הפסנתר?
‫כן.
‫תראה, ליימון.
‫אתה רואה את כל הגילופים על זה? ‫מבין, על זה דיברתי.
‫אתה רואה איך הכול מגולף ‫ומצוחצח ממש יפה?
‫מעולם לא תמצא פסנתר כמו זה. ‫-כן, הוא נראה ממש יפה.
‫אמרתי לך. ‫תוכל לקבל מחיר טוב עבורו.
‫רק על זה בוי ווילי דיבר ‫במשך כל הנסיעה לכאן.
‫התעייפתי מלשמוע אותו ‫מדבר על הפסנתר הזה.
‫היי, דוקר. ‫אחיו של סאטר מוכר את הקרקע.
‫הוא אומר שהוא רוצה למכור לי.
‫זו הסיבה שבאתי לכאן.
‫עכשיו, יש לי חלק אחד.
‫אמכור את האבטיחים, ‫יהיה לי עוד חלק.
‫אשכנע את ברניס למכור את הפסנתר, ‫ויהיה לי את החלק השלישי.
‫ברניס לא תמכור את הפסנתר הזה. ‫-אני אדבר איתה.
‫כשהיא תבין שיש לי הזדמנות לקנות את ‫הקרקע של סאטר, היא תתעשת.
‫תוציא את המחשבה הזו מהראש שלך. ‫ברניס לא תמכור את הפסנתר הזה.
‫אני אדבר איתה.
‫מה השטח שנשאר לסאטר?
‫כ-400 דונם. אדמה טובה.
‫הוא מכר אותה חתיכה אחר חתיכה ‫שמר את החלק הטוב לעצמו.
‫עכשיו הוא צריך לוותר על זה.
‫אחיו הגיע משיקאגו בשביל ההלוויה.
‫הוא גר בשיקגו. ‫יש לו עסק של ציוד למכונות למתקני סודה.
‫הוא להוט למכור את הקרקע, דוקר. ‫הוא לא רוצה להיות מוטרד מזה.
‫הוא אמר שבגלל שהמשפחות ‫שלנו מכירות זמן רב,
‫ובגלל שהיינו "חברים טובים" וכל זה,
‫הוא רוצה למכור את זה לי.
‫אמרתי לו לתת לי שבועיים.
‫הוא אמר שהוא יחכה לי. ‫זו הסיבה שהגעתי לכאן.
‫אמכור להם את האבטיחים, ‫אשכנע את ברניס למכור את הפסנתר,
‫אחבר את שני החלקים יחד ‫עם החלק שכבר חסכתי,
‫אז אכנס לשם, ‫אוריד את הכובע,
‫אניח את הכסף על השולחן,
‫אקבל את שטר קניין, ‫ואצא החוצה.
‫הפעם אני זוכה לשמור את כל הכותנה.
‫אשכור כמה אנשים שיעבדו בשבילי. אה?
‫אפריד את הכותנה, אקבל את הזרעים שלי, ‫ואראה אתכם שוב בשנה הבאה.
‫אולי אפילו אשתול קצת טבק. ‫או שיבולת שועל.
‫יהיה לך מאוד קשה לשכנע ‫את ברניס למכור את הפסנתר הזה.
‫אתם זוכרים את אייברי בראון מהדרום?
‫הוא נמצא כאן עכשיו.
‫מנסה לשכנע את ברניס להתחתן איתו ‫אחרי שקראולי נהרג.
‫הוא נמצא כאן כבר שנתיים. ‫קורא לעצמו מטיף עכשיו.
‫אני מכיר אותו.
‫הוא עבד אצל וילשו. ‫גם ליימון הכיר אותו.
‫הוא מנסה לשכנע את ‫ברניס להינשא.
‫היא ממשיכה להגיד לו "לא", ‫אבל הוא עדיין לא מוותר.
‫הוא ממשיך לנסות.
‫אייברי חושב שכל הלבנים ‫הם אנשים חשובים.
‫יש לבנים שיש להם פחות ממנו.
‫הוא היה אמור לעבור כאן בבוקר.
‫ברניס הולכת איתו לבנק כדי ‫לקבל הלוואה להקמת הכנסייה שלו.
‫אתה מבין, זו הסיבה שאני יודע ‫שברניס לא תמכור את הפסנתר הזה.
‫הוא ניסה לשכנע אותה למכור ‫בשביל הקמת הכנסייה.
‫שלח לכאן מישהו והכול.
‫איזה איש?
‫בחור לבן שמסתובב ‫בבתים של אנשים שחורים
‫ומחפש לקנות כלי נגינה.
‫הוא היה קונה כל דבר.
‫תופים, גיטרות, מפוחיות, פסנתרים.
‫אייברי שלח אותו לכאן. ‫הוא הביט בפסנתר, התרגש.
‫הציע לה סכום נחמד.
‫היא סירבה לו, ‫כעסה על אייברי ששלח אותו.
‫דוקר!
‫-ברניס?
‫ברניס?
‫אלוהים, ווהו!
‫מה קורה? ‫-הכול בסדר. תפסתי אותך.
‫בואי. תשבי.
‫בואי. מה קרה?
‫סאטר... ‫-מה קרה?
‫סאטר עומד שם למעלה בפרוזדור.
‫בוי ווילי? ‫-אין שם אף אחד.
‫בוי ווילי!
‫היי, דוקר. ‫מה עובר עליה?
‫היי, ברניס, מה קרה? ‫-היא אומרת שהיא ראתה את הרוח של סאטר.
‫ראתה מה? היא לא ראתה אותו. ‫-הוא עמד ממש שם.
‫הכל בראש של ברניס. ‫אין שם אף אחד.
‫תעלה לשם, דוקר. ‫-אני מאמין לך.
‫ברניס מדברת על מה שראתה. ‫היא אמרה שהרוח של סאטר בפרוזדור.
‫היא לא המציאה את זה. ‫-היא חולמת. היא לא ראתה שום רוח.
‫את רוצה כוס מים? ‫תביא כוס מים, בוי ווילי.
‫היא לא צריכה מים. ‫היא לא ראתה כלום.
‫לך תסתכל. ‫אין שם אף אחד מלבד מרית'ה.
‫תן לברניס לספר. ‫-אני לא מונע ממנה.
‫קדימה, ברניס. ‫-אני...
‫יצאתי מהחדר בשביל לחזור לכאן,
‫וסאטר עמד בפרוזדור.
‫איך הוא נראה?
‫הוא נראה כמו סאטר. ‫כמו שהוא תמיד נראה.
‫סאטר לא היה מסוגל להבחין ‫בין ימין לשמאל.
‫איך הוא היה מגיע לפיטסבורג? ‫סאטר אפילו לא שמע על פיטסבורג.
‫תן לברניס לסיים. ‫אני רוצה לשמוע.
‫פשוט עמד שם, ‫לבוש בחליפה כחולה.
‫הוא מעולם לא עזב את מחוז מרלין בחייו,
‫הוא יבוא עד לכאן ‫עכשיו כשהוא מת?!
‫תמשיכי, ברניס.
‫אם ברניס ראתה אותו כמו שהיא חושבת,
‫היא הייתה בורחת.
‫תמשיכי. ‫אל תתייחסי לבוי ווילי.
‫הוא חבש כובע?
‫רק ראש על החליפה הכחולה.
‫הוא רק עמד שם ובהה בי, ‫נקב בשמו של בוי ווילי.
‫למה הוא נקב בשם שלי?
‫אני מאמינה שדחפת אותו לבאר.
‫איך זה הגיוני?
‫את אומרת שיצאתי והתחבאתי בעשבים,
‫עם הכלבים וכל הדברים שיש לו שם?
‫יצאתי החוצה והסתתרתי
‫חיכיתי לרגע שבו הוא יסתכל לתחתית הבאר,
‫ואז רצתי ודחפתי אותו פנימה?
‫איש גדול וזקן במשקל של 154 קילו.
‫אז למה הוא נקב בשמך?
‫הוא התכופף והביט לתוך הבאר שלו.
‫איך הוא יודע מי דחף אותו? ‫זה היה יכול להיות כל אחד.
‫איפה היית כשסאטר נפל לתוך הבאר?
‫איפה דוקר היה?
‫אני וליימון היינו במחוז סטונר. ‫תספר לה.
‫הרוחות של הכלב הצהוב תפסו את סאטר. ‫זה מה שקרה.
‫אתה יכול להמשיך לדבר על ‫"רוחות הכלב הצהוב".
‫אני יודעת יותר טוב.
‫רוחות הכלב הצהוב דחפו אותו. ‫זה מה שאנשים אומרים.
‫זה הוא. אני ראיתי אותו.
‫מצאו אותו בבאר שלו, ‫וכולם אומרים
‫שאלו בוודאי רוחות הכלב הצהוב, ‫כמו שקרה לכל האחרים.
‫בא ומדבר על זה שהוא מחפש אותי.
‫זה נמצא רק בראשה של ברניס.
‫אי אפשר לדעת מה ‫היא עלולה להמציא שוב.
‫אני רוצה שאתה וליימון ‫תעזבו את הבית שלי.
‫תלכו למקום אחר.
‫אתה מביא צרות ‫לכל מקום אליו אתה מגיע.
‫לולא אתה, ‫קראולי עדיין היה בחיים.
‫קראולי מה?
‫לא היה לי שום קשר למוות של קראולי.
‫קראולי היה בן 21. ‫הייתה לו דעה משלו.
‫פשוט תעזוב. ‫שסאטר יחפש אותך במקום אחר.
‫אני עוזב.
‫ברגע שנמכור את האבטיחים. ‫אחרת, אני לא הולך לשום מקום.
‫לעזאזל, הרגע הגעתי.
‫מדברת על סאטר שמחפש אותי.
‫סאטר חיפש את הפסנתר הזה. ‫זה מה שסאטר חיפש.
‫הוא היה צריך למות כדי לגלות ‫איפה הפסנתר נמצא.
‫אם הייתי את, ‫הייתי נפטר ממנו.
‫זו הדרך להיפטר מרוחו של סאטר. ‫להיפטר מהפסנתר.
‫אני רוצה שאתה וליימון ‫תיקחו את כל זה מחוץ לבית שלי.
‫תספר לה, דוקר. ‫מה ההיגיון בזה?
‫אמרתי לך, ליימון,
‫ברגע שברניס תראה אותי, ‫היא תתחיל משהו. נכון שאמרתי?
‫עכשיו היא המציאה את ‫הסיפור הזה על סאטר
‫כדי להגיד לי לעזוב את ביתה.
‫אני לא הולך לשום מקום ‫עד שנמכור את אבטיחים.
‫אז למה שלא תצא למכור אותם?
‫תמכור אותם, ותחזור.
‫אנחנו מחכים שהאנשים יקומו.
‫בוי ווילי אומר שאם נגיע לשם מוקדם מדי, ‫ונעיר את האנשים,
‫אז הם יכעסו ולא יקנו מאתנו דבר.
‫לא תצטרכו לחכות זמן רב. ‫נתתם לשמש להדביק אתכם.
‫בדרך כלל אנשים קמים כבר בשעה הזו.
‫קדימה, דוקר. תעלה איתי.
‫תן לי להעיר את מרית'ה ולארגן אותה. ‫אני צריכה להתכונן בעצמי.
‫בוי ווילי,
‫תצא לשם ותמכור את אבטיחים,
‫ואתה וליימון תעזבו את הבית שלי.
‫אם תראי את סאטר למעלה, ‫תגידי לו שאני כאן למטה, מחכה לו.
‫ואם היא תראה אותו שוב?
‫הכול בראש שלה. ‫אין שם שום רוח.
‫את מהירה מדי בשבילי.
‫היי, מתוקה.
‫בואי, תני לי חיבוק.
‫קדימה, תתני לדוד בוי ווילי חיבוק. ‫אל תתביישי.
‫תראה אותה, דוקר. ‫היא גדלה. נכון שהיא גדלה?
‫כן, היא גבהה.
‫מה שלומך, מתוקה? ‫-בסדר.
‫את זוכרת אותי, נכון?
‫דוד בוי ווילי, מהדרום.
‫את אוהבת לגור כאן? ‫את אוהבת את הצפון?
‫זה ליימון. הוא חבר שלי. ‫אנחנו מוכרים אבטיחים.
‫מה שלומך? ‫את נראית בדיוק כמו אימא שלך.
‫אני זוכר אותך ‫מהתקופה שהיית בחיתולים.
‫מתי תבואי לדרום לבקר אותי? ‫דוד בוי ווילי הולך לרכוש לעצמו חווה.
‫הולך לרכוש חווה עצומה.
‫בואי לשם, ‫ואלמד אותך לרכב על פרד.
‫וגם איך להרוג תרנגולת.
‫ראיתי את אימא שלי הורגת.
‫זה שום דבר. ‫את פשוט תופסת אותו בצוואר...
‫מסובבת אותו!
‫אוחזת בו היטב,
‫ואז מולקת את הצוואר שלו,
‫זורקת אותו לסיר, מבשלת,
‫ויש לך ארוחה טובה.
‫דוד דוקר אומר שאימא שלך דאגה ‫שתנגני בפסנתר הזה.
‫קדימה. תנגני משהו בשבילי.
‫לכי.
‫הנה.
‫הדוד בוי ווילי ייתן לך מטבע.
‫תראי לי מה את יודעת. ‫אל תתביישי.
‫המטבע הזה אומר שאסור לך להתבייש.
‫בבקשה.
‫קחי את הזמן שלך.
‫מה? זהו זה? ‫-כן, זהו זה.
‫תני לי להראות לך משהו.
‫רגע. חכי. זה לא זה.
‫רואה את זה?
‫רואה מה אני עושה?
‫לזה קוראים "בוגי-ווגי".
‫רואה, את יכולה לקום ולרקוד.
‫זה נשמע עד כדי כך טוב. ‫זה יחזיק אותך.
‫את יכולה לרקוד כל ריקוד ‫לצלילי זה.
‫רואה את זה? ‫את רואה מה קורה?
‫אין ממה לפחד.
‫קדימה. את תנגני. ‫-אני חייבת תווים.
‫את לא צריכה תווים. ‫פשוט תעשי את זה.
‫מרית'ה!
‫בואי לכאן ותתכונני לצאת ‫כדי שתגיעי בזמן.
‫אני חייבת ללכת.
‫אימא שלך סיפרה לך על הפסנתר? ‫את יודעת איך הציורים האלו הגיעו לשם?
‫היא אמרה שזה תמיד היה ככה ‫מאז שהיא קיבלה אותו.
‫שמעת את זה, דוקר? ‫אתה גר כאן עם ברניס.
‫אין לי קשר לזה.
‫אני לא מתערב לברניס בגידול שלה.
‫תבקשי מאימא שלך לספר ‫לך על הפסנתר הזה.
‫את מרגישה את זה?
‫זו המשפחה שלך. ‫הדם שלך.
‫עכשיו, תשאלי אותה איך ‫הציורים האלו הגיעו לשם.
‫אם היא לא תספר לך, ‫אני אספר.
‫מרית'ה!
‫אני חייבת להתארגן.
‫היי.
‫זו הילדה שלי.
‫צ'ארלי! ‫-היי, כומר.
‫בוקר טוב, גברת ריטה. ‫-כן.
‫אני אחזור בשביל כמה תפוחים. ‫-תחזור.
‫נתראה ביום ראשון. ‫-זה נכון.
‫בסדר. כן.
‫גברת מייבל!
‫היי, איברי. בוא תיכנס. ‫-היי, דוקר.
‫ברניס למעלה. ‫-בסדר.
‫היי, בוי ווילי, ‫מה אתה עושה כאן?
‫תסתכל עליו.
‫תסתכל עליו. הוא לא יודע מה לומר. ‫הוא לא ציפה לראות אותי.
‫זה ליימון? ‫ליימון ג'קסון.
‫כן, אתה מכיר את ליימון.
‫ברניס תהיה מוכנה בעוד דקה.
‫דוקר אומר שאתה מטיף עכשיו. ‫איך אנחנו אמורים לקרוא לך? כומר?
‫אני זוכר אותך בתור אייברי. ‫מתי נהיית מטיף?
‫אייברי אמר שהוא יהיה מטיף ‫כדי שהוא לא יצטרך לעבוד.
‫אני זוכר ששתלת כותנה. ‫לא חשבת על שום כמורה.
‫זו בוודאי המשאית שלכם שם. ‫ראיתי את כל האבטיחים שם.
‫ניסיתי להבין מה זה.
‫אני וליימון מוכרים אבטיחים. ‫זו המשאית שלו.
‫ברניס אומרת שאתם הולכים לבנק.
‫כן, נתנו לי חצי יום חופש מהעבודה.
‫קבעתי פגישה עם בנקאי כדי ‫לדבר על הלוואה להקמת הכנסייה.
‫ליימון אומר שמטיפים לא צריכים לעבוד. ‫איפה אתה עובד?
‫אייברי סידר לו עבודה טובה. ‫הוא עובד באחד מגורדי השחקים במרכז העיר.
‫כן, אני עובד ב"גולף בילדינג", ‫מפעיל מעלית.
‫יש לי פנסיה והכול.
‫אפילו נותנים לך הודו ‫בחג ההודיה.
‫כמה אבטיחים אתה רוצה לקנות?
‫חשבתי שתתנו לי אחד.
‫אני אתן לך אחד.
‫תקנה שניים. ‫אני אתן לך שניים בדולר.
‫אני יכול לאכול רק אחד.
‫כמה הם עולים?
‫ניגר, אתה יודע שאתן לך אבטיח.
‫קח כמה שאתה רוצה. ‫תשאיר כמה שאני וליימון נוכל למכור.
‫אני זקוק רק לאחד, עכשיו.
‫דוקר אומר ששלחת ‫איזה איש לבן לבית
‫שיסתכל על הפסנתר הזה.
‫הוא מסתובב בין בתים של אנשים שחורים ‫כדי לקנות כלי נגינה.
‫כן, אבל ברניס אומרת שהיא ‫לא רוצה למכור את הפסנתר.
‫אחרי ששמעתי את הסיפור ‫אני מבין למה היא לא רוצה למכור.
‫מה שמו של האיש?
‫שכחתי את שמו. ‫זה היה לפני זמן רב.
‫אני מאמין שהוא נתן לברניס ‫כרטיס עם מספר הטלפון שלו,
‫אבל היא זרקה אותו.
‫מרית'ה, רוצי למעלה ‫ותביאי לי את הארנק.
‫ותנגבי את השמן לשיער מהמצח. ‫קדימה. תמהרי.
‫מה שלומך, אייברי?
‫אתה לבוש ממש יפה. ‫אתה נראה טוב.
‫דוקר, אני אעצור ברחוב לוגאן. ‫רוצה שאקנה לך משהו?
‫את יכולה לקנות לי כמה ירכי חזיר ‫אם את הולכת לשם.
‫תראי אם יש להם מעושנות. ‫אם אין להם, קחי טריות.
‫אנחנו ניסע בחשמלית?
‫אני ואייברי נוריד אותך ‫בבית ההתיישבות.
‫תיזהרי מהאנשים שם. ‫שילמדו שצבע עור לא מעיד על התנהגות.
‫בואי לכאן. ‫-בוי ווילי.
‫אני מצפה שאתה וליימון תצאו למכור אבטיחים.
‫אני אראה אותך שוב, בוי ווילי.
‫היי, ברניס.
‫מה שמו של האיש שאייברי שלך לכאן,
‫שרצה לקנות את הפסנתר?
‫אני ידעתי.
‫ידעתי את זה כשרק הגעת. ‫ידעתי שאתה זומם משהו.
‫אחיו של סאטר אומר ‫שהוא מוכר לי את הקרקע.
‫כן, הוא מחכה לי עכשיו.
‫אמר שהוא נותן לי שבועיים. ‫עכשיו, יש לי חלק אחד.
‫אני אמכור את האבטיחים, ‫אשיג עוד חלק.
‫נוכל למכור את הפסנתר. ‫-אני לא מוכרת אותו, בוי ווילי.
‫אם זו הסיבה שבאת לכאן, ‫אתה יכול לשכוח מזה.
‫דוקר, נתראה מאוחר יותר.
‫בוי ווילי כולו רק דיבורים.
‫אל תתייחס אליו.
‫ואם הוא מגיע לכאן וחושב שהוא ‫יכול למכור את הפסנתר,
‫אז הוא הגיע לכאן לחינם.
‫קדימה, ליימון. ‫מוכן למכור את האבטיחים האלו?
‫קדימה. תלכי יותר מהר.
‫היי, אל.
‫ליימון.
‫ששש...
‫היא לא מתניעה.
‫נתראה.
‫ניגר!
‫היי! היא התחילה לעבוד!
‫- הבר של קלייד -
‫אז הרוחות של הכלב הצהוב ‫תפסו את סאטר.
‫וברניס אמרה שהיא ראתה את הרוח שלו.
‫בוא לכאן, אח.
‫אומר לך בגלוי, ‫אם אראה את רוחו של סאטר,
‫אעלה על הדבר הראשון ‫שאמצא שיש לו גלגלים.
‫ווינינג בוי.
‫מאיפה אתה מגיע? איפה היית? ‫אני יודע שאתה רוצה עוד משקה.
‫אתה יודע שקליאוטה נפטרה.
‫שמעתי את זה בפעם האחרונה שהייתי בדרום. ‫הצטערתי לשמוע.
‫אחד החברים שלה כתב לי. ‫מעולם לא ידעתי שהיא חולה.
‫כבר מסמרו את ארון הקבורה שלה ‫כשזה נודע לי.
‫קליאוטה תמיד הייתה כזו נחמדה.
‫בחיי, האישה הזו הייתה משהו. ‫נהגתי להודות לאל.
‫לילות רבים ישבתי והרהרתי על חיי.
‫אמרתי, "טוב, היה לי את קליאוטה."
‫כשנראה שלא נותר לי דבר, ‫אמרתי, "תודה לאל.
‫"לפחות היה לי את זה".
‫לא משנה מה יקרה לי בחיים,
‫לפחות הכרתי אישה טובה.
‫וזה היה מחזיק אותי עד ‫הבוקר למחרת.
‫אתה טיפש.
‫לעזאזל.
‫תקשיב! בדיוק דיברנו עליך.
‫דוקר אמר שעזבת את ‫המקום עם שק מלא כסף.
‫אמרתי לו שלא נראה אותך ‫עד שתתרושש.
‫למה אתה מתכוון, מרושש? ‫הכיס שלי מלא בכסף.
‫דוקר אומר שברניס ביקשה ממך שלושה דולר. ‫התעצבנת ועזבת.
‫ברניס כזו שתלטנית. ‫לכן עזבתי.
‫זה לא היה בגלל שלושה דולר.
‫ווינינג בוי, מאיפה באת? ‫איפה היית?
‫הייתי בקנזס סיטי.
‫אתה זוכר את ליימון? ‫ליימון ג'קסון.
‫כן, הכרתי את אביו.
‫מאיפה אתה מביא את שקי הכסף האלו? ‫דוקר אמר שיצאת עם שק כסף.
‫תחלוק איתנו קצת.
‫בדיוק תכננתי לבקש ממך חמישה דולר.
‫דוקר סיפר לך על סאטר?
‫הרוחות של הכלב הצהוב תפסו אותו ‫לפני שלושה שבועות בערך.
‫ברניס כבר ראתה את הרוח שלו והכול. ‫ממש בקומה העליונה.
‫היי, סאטר! וויניג בוי כאן. ‫בוא לשתות משהו.
‫לכמה אנשים כבר הגיעו ‫רוחות הכלב הצהוב?
‫בטח תשע או עשר. ‫אחת עשרה או שתיים עשרה. אני לא יודע.
‫ברניס לא מאמינה לכל הסיפורים ‫על רוחות הכלב הצהוב.
‫היא לא חייבת להאמין.
‫לך תשאל את האנשים הלבנים ‫במחוז סאנפלאוור אם הם מאמינים.
‫תשאל את סאטר אם הוא מאמין.
‫לא אכפת לי אם ברניס מאמינה.
‫ברניס לא מאמינה בכלום. ‫היא רק חושבת שהיא מאמינה.
‫בואו לא נשפוט אותה.
‫דוקר, תן לי משקה. ‫אני רואה שווינינג בוי כבר קיבל.
‫וויניג בוי, מה עשית בקנזס סיטי? ‫מה יש להם שם?
‫כן, שמעתי שיש ‫כמה נשים יפות בקנזס סיטי.
‫אני בהחלט רוצה ללכת לשם ולגלות.
‫בחיי, הנשים שם זה משהו אחר.
‫אם אתה הולך לשבת כאן ‫ולשתות את הוויסקי שלי,
‫תשאיר דולר על השולחן.
‫אתה רק מארח.
‫אני יודע שאני לא צריך לשלם ‫על האירוח שלך.
‫דוקר אומר שכלאו אותך ואת ‫ליימון בפארצ'מן פארם.
‫כלאו אתכם במקום הקבוע שלי.
‫אני וליימון גררנו עצים ‫בשביל ג'ים מילר
‫והשארנו קצת לעצמנו בשביל למכור.
‫אז קראולי נהרג.
‫הם ארבו לנו במקום.
‫אני ובוי ווילי ברחנו, ‫אבל השריף תפס אותנו.
‫אמר שגנבנו עצים.
‫הם ירו לי בבטן.
‫מחפשים שם את לימון עכשיו.
‫זרקו אותו לכלא בגלל שלא עבד.
‫קנסו אותי ב-100 דולר.
‫מר סטובאל בא ושילם את הכסף,
‫והשופט אמר שאני חייב לעבוד עבורו ‫כדי להחזיר לו את הכסף.
‫ברגע שסטובאל הפנה את גבו, ‫ליימון נעלם.
‫אמרתי לבוי ווילי שאני נשאר כאן. ‫אני לא חוזר איתו.
‫אף אחד לא מכריח אותך לחזור. ‫תעשה מה שאתה רוצה.
‫אני אחזור איתך. ‫אני בדרכי לשם.
‫תיסע ברכבת? ‫אני אסע ברכבת.
‫מתייחסים אליך יותר טוב כאן בצפון.
‫אני לא מודאג מכך שיתנהגו ‫אליי לא יפה.
‫הם מתייחסים אליך ‫כמו שאתה מאפשר להם.
‫אם יתייחסו אליי לא יפה, ‫אשיב להם אותו יחס.
‫אין הבדל ביני לבין אדם לבן.
‫בגלל זה אתה תסיים שוב בכלא.
‫אני לא חושב על הכלא. ‫סביר להניח שתחזור לשם לפניי.
‫מעבידים אותך קשה מדי שם.
‫כל ניכוש העשבים, ‫העידור וכריתת העצים.
‫לא אהבתי את זה.
‫אתה לא חייב לאהוב את ‫העבודה שלך בכלא.
‫תספר לו, ‫רק נער המים צריך לאהוב.
‫ואם הוא לא אוהב את העבודה שלו, ‫הוא צריך להניח את הדלי.
‫זה מה שהם אמרו לליימון.
‫מינו את ליימון לתפקיד,
‫וכולם כעסו עליו בגלל שהיה עצלן.
‫המים היו כבדים.
‫ליימון היה שר שם. ‫מדבר על...
‫"הו אלוהים, ברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, הו-אה
‫"הו אלוהים, ברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, טוב
‫"לכי ותתחתני ‫אל תחכי לי, הו-אה
‫"לכי והתחתני, ‫אל תחכי לי, טוב
‫"אולי לא ארצה אותך כאשר אשתחרר, ‫הו-אה
‫"אולי לא ארצה אותך כאשר אשתחרר, טוב.
‫היי, דוקר. קדימה. ‫אתה מכיר את השיר.
‫"הו אלוהים, בחורה, הו-אה
‫"הו אלוהים, ברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, טוב
‫"הרימו אותן גבוה באוויר, ‫ותנו להן ליפול למטה, הו-אה
‫"הרימו אותן גבוה באוויר ‫ותנו להן ליפול, טוב
‫"לא מבחינים בהבדל כאשר השמש שוקעת, ‫הו-אה
‫"לא מבחינים בהבדל כאשר השמש שוקעת, ‫טוב
‫ברטה במרידיאן והיא חיה בנוחות, ‫הו-אה
‫"ברטה במרידיאן והיא חיה בנוחות, טוב
‫"ברטה במרידיאן והיא חיה בנוחות, ‫הו-אה
‫"ואני נמצא בפארצ'מן ‫חייב לעבוד או לעזוב, טוב
‫"הו אלברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, ‫הו-אה
‫"הו אלוהים, ברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, טוב
‫"כאשר תינשאי ‫תתחתני עם עובד רכבת, הו-אה
‫"כאשר תינשאי ‫תתחתני עם עובד רכבת, טוב
‫"כאשר תינשאי ‫תתחתני עם עובד רכבת, הו-אה
‫"ובכל יום ראשון ‫הוא ישים בידך דולר, טוב
‫"ישים אותו בידך, הו-אה
‫"ישים אותו בידך
‫"ובכל יום ראשון ‫הוא ישים בידך דולר, טוב
‫"הו אלוהים, ברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, טוב
‫"הו אלוהים, ברטה
‫"הו אלוהים, בחורה, טוב
‫"הו, טוב."
‫דוקר אוהב את החלק הזה.
‫הוא אוהב את החלק על מסילת הרכבת.
‫דוקר נשמע כמו "טנגל-איי". ‫אין לו יכולות שירה כלל.
‫היי דוקר, עדיין מדברים עליך בכלא.
‫שאלו אותי, "אתה האחיין של דוקר בוי?"
‫אמרתי, "כן.
‫"אני והוא משפחה".
‫הם התייחסו אליי בסדר ברגע שסיפרתי להם. ‫אמרתי, "זה הדוד שלי."
‫אני לא רוצה לראות אף אחד ‫מהכושים האלו שוב.
‫גם אני לא רוצה לראות.
‫היי, ווינינג בוי.
‫נגן קצת בפסנתר. ‫בחייך, אתה פסנתרן.
‫נגן קצת בפסנתר. קדימה. ‫ליימון רוצה לשמוע אותך.
‫וויתרתי על הפסנתר הזה.
‫הדבר הכי טוב שקרה לי, ‫זה שנפטרתי מהפסנתר הזה.
‫הפסנתר הזה נעשה כל כך גדול, ‫וסחבתי אותו על גבי.
‫אני לא מאחל את זה לאף אחד.
‫מבינים, אתם חושבים שזה רק כיף ‫להיות כוכב מוזיקה.
‫להיסחב עם הפסנתר הזה. ‫ובחיי, נעשיתי איטי.
‫מאוד איטי.
‫העולם פשוט חמק ממני, ‫ואני הסתובבתי עם הפסנתר הזה.
‫עכשיו, שלוש או ארבע השנים ‫הראשונות היו מהנות.
‫אין לך מספיק וויסקי,
‫ואין לך מספיק נשים.
‫לעזאזל, אתה אף פעם לא מתעייף ‫מהנגינה בפסנתר הזה.
‫אבל זה לא נמשך לנצח.
‫אתה מרים מבט יום אחד, ‫ושונא את הוויסקי,
‫ושונא את הנשים, ‫ושונא את הפסנתר.
‫אבל זה כל מה שיש לך.
‫אין לך משהו אחר.
‫כל מה שאתה יודע לעשות זה לנגן בפסנתר.
‫מי אני עכשיו?
‫האם אני הוא "אני" ‫או "הפסנתרן"?
‫לפעמים נראה שהפתרון היחיד ‫זה לירות בפסנתרן,
‫כי הוא הגורם לכול הצרות שלי.
‫מה תעשה כאשר הצרות ‫שלך יהיו כמו הצרות שלי?
‫אילו ידעתי איך לנגן...
‫הייתי מנגן.
‫זה פסנתר יפה.
‫אם הוא היה שלי, ‫הייתי מוכר אותו.
‫אלא אם הייתי יודע לנגן ‫כמו ווינינג בוי.
‫היית מקבל מחיר טוב עבורו.
‫עכשיו, אני אספר לכם משהו.
‫מבינים, ליימון לא יודע
‫אבל אני אספר לכם
‫מה הסיבה שאני ווינינג בוי ‫אומרים שברניס לא תמכור את הפסנתר.
‫היא לא חייבת למכור אותו. ‫אני אמכור אותו.
‫לברניס אין יותר זכויות על ‫הפסנתר מאשר לי יש.
‫אני מדבר עם האיש.
‫תן לי לדבר עם האיש.
‫על מנת להבין מדוע אנחנו אומרים את זה, ‫ומה עומד מאחורי הפסנתר,
‫חייבים לחזור לתקופת העבדות.
‫תבין, המשפחה שלנו הייתה ‫בבעלות אדם בשם רוברט סאטר.
‫זה סבא של סאטר. בהחלט.
‫הפסנתר היה שייך ‫לבחור בשם ג'ואל נולנדר.
‫הוא אחד מהאחים נולנדר מג'ורג'יה.
‫זה היה יום הנישואין של סאטר, ‫והוא רצה לקנות לאשתו...
‫מיס אופליה היה שמה.
‫הוא רצה לקנות לה ‫מתנה ליום הנישואין.
‫הבעיה היחידה שלו הייתה ‫שלא היה לו כסף.
‫אבל היו לו כמה כושים.
‫אז הוא שאל את מר נולנדר
‫אם הוא מוכן לסחור בחלק ‫מהכושים שלו עבור הפסנתר הזה.
‫אמר לו שהוא ייתן לו ‫כושי וחצי עבורו.
‫אלו היו מילותיו.
‫הוא אמר שהוא יוכל לקבל ‫אחד בוגר ואחד יותר צעיר.
‫מר נולנדר הסכים, ‫בתנאי שהוא יהיה זה שיבחר אותם.
‫אז סאטר העמיד את הכושים שלו בשורה...
‫ומר נולנדר בחן אותם.
‫ומכל החבורה, ‫הוא בחר בסבתא שלי.
‫שמה היה ברניס, ‫בדומה לברניס.
‫בואי איתי, מאמא. ‫תביאי את הילד שלך. -לא!
‫בואי איתי! ‫-לא!
‫והוא בחר באבי כשהיה רק ילד קטן ‫בן תשע.
‫הוא ביצע את ההחלפה,
‫ומיס אופליה כל כך ‫שמחה מהפסנתר הזה,
‫זה הגיע למצב שכל מה שהיא עשתה ‫זה לנגן בפסנתר הזה.
‫הייתה קמה בבוקר, מתגנדרת,
‫ומתיישבת לנגן על הפסנתר הזה.
‫בסדר. הזמן חלף.
‫מיס אופליה החלה להתגעגע לסבתא שלי
‫לבישול שלה, לניקיון של הבית, ‫לשיחות ביניהן, ומה לא,
‫ושאבא שלי היה בסביבה ‫בשביל להביא לה דברים.
‫אז היא ביקשה לדעת אם היא ‫תוכל להחזיר את הפסנתר הזה
‫ולקבל את הכושים שלה חזרה.
‫מר נולנדר אמר, "לא!" ‫הוא אמר שעסקה היא עסקה.
‫ולו ולסאטר היה ריב גדול ‫בנוגע לזה.
‫ומיס אופליה חלתה ונשארה במיטה. ‫לא הייתה מוכנה לקום בבוקר.
‫אז סאטר זימן את סבא שלנו ‫לבוא לבית.
‫עכשיו, שמו של סבא שלנו היה בוי ווילי.
‫בדומה לבוי ווילי. ‫על שמו הוא נקרא.
‫רק שהם קראו לו, ווילי בוי.
‫עכשיו הוא עשה עבודות עץ.
‫הוא יכל ליצור כל דבר שרצית מעץ.
‫החבר'ה הלבנים נהגו לקרוא לו כדי ‫שיעשה כל מיני דברים עבורם,
‫והם שילמו למר סאטר סכום יפה.
‫כי כל מה שסבא שלי יצר, ‫היה שייך למר סאטר
‫כי הוא היה שייך לו.
‫לכן כאשר מר נולנדר הציע ‫לקנות אותו כדי לשמור על שלמות המשפחה,
‫סאטר סירב למכור אותו.
‫הוא אמר למר נולנדר ‫שאין לו מספיק כסף לקנות אותו.
‫אני מספר את זה נכון, ‫ווינינג בוי?
‫זה בדיוק מה שהיה.
‫סאטר זימן את סבא שלי לבית
‫ואמר לו לגלף תמונה של סבתא שלי ‫ואבא שלי
‫על הפסנתר עבור מיס אופליה,
‫והוא גילף את זה.
‫רואה את זה?
‫זו סבתא שלי, ברניס.
‫היא נראתה בדיוק ככה.
‫והוא גילף תמונה של אבא שלי, ‫כאשר היה רק ילד קטן,
‫כמו שהוא זכר אותו.
‫הוא גילף אותם מהזיכרון שלך.
‫אלא שהוא לא עצר שם.
‫הוא גילף את כל זה.
‫הוא גילף תמונה של אימו, מאמא אסתר, ‫ואביו, בוי צ'ארלס.
‫ובצד שם, ‫זה מהנישואין שלו ושל מאמא ברניס.
‫זה נקרא "קפיצה מעל המטאטא".
‫הוא גילף בצד כל מיני דברים ‫שקרו למשפחה שלנו.
‫וכאשר סאטר ראה את הפסנתר ‫עם כל הגילופים האלו,
‫הוא כעס.
‫הוא לא ביקש את כל זה,
‫אבל הוא לא יכל לעשות דבר בנידון.
‫אבל כאשר מיס אופליה ראתה את זה, ‫טוב, היא התרגשה.
‫עכשיו היה לה גם את הפסנתר ‫וגם את הכושים שלה.
‫היא חזרה לנגן בו.
‫ניגנה עליו עד יומה האחרון. ‫בסדר.
‫עכשיו, אחינו בוי צא'רלס,
‫אבא של ברניס ובוי ווילי,
‫הבכור מבין שלושתנו.
‫הוא היה בן 57 אילו היה חי.
‫הוא נפטר ב-1911 ‫כאשר היה בן 31.
‫בוי צ'ארלס דיבר על ‫הפסנתר הזה כל הזמן.
‫לא יכל להפסיק לחשוב עליו.
‫חלפו חודשיים, שלושה, ‫והוא שוב דיבר על זה.
‫הוא היה מדבר על כך שצריך ‫להוציא אותו מהבית של סאטר.
‫הוא אמר שזה היה הסיפור ‫של כל המשפחה שלנו,
‫וכל עוד סאטר החזיק בו,
‫הוא החזיק בנו.
‫אמר שאנחנו עדיין בעבדות.
‫ניסינו להניא אותו מזה, ‫אך ללא הועיל.
‫הוא היה נרגע, ‫ואז מתחיל לדבר על זה שוב.
‫הבנו שהוא לא הולך לוותר על זה,
‫אז ביום העצמאות בשנת 1911,
‫כאשר סאטר היה בפיקניק ‫שהמדינה ערכה כל שנה...
‫אני וווינינג בוי הלכנו לשם ‫יחד איתו,
‫והוצאנו את הפסנתר הזה ‫מביתו של סאטר.
‫בוי ווילי היה רק בן שש.
‫אביו החליט
‫שהוא נשאר עד שסאטר יחזור.
‫כדי שייראה כאילו הכול כרגיל.
‫אני לא יודע מה קרה כאשר סאטר חזר הביתה ‫וגילה שהפסנתר נעלם,
‫אבל מישהו הלך לביתו של בוי צ'ארלס ‫והצית אותו.
‫הוא לא היה בפנים. ‫כנראה ראה אותם מגיעים.
‫כי הוא ירד ותפס את רכבת ‫"הכלב הצהוב" של 3:57.
‫הוא לא ידע שהם עומדים ‫להגיע לשם ולעצור את הרכבת.
‫הם עצרו את הרכבת,
‫מצאו את בוי צ'ארלס ושלושה נוודים ‫באחד מקרונות המטען.
‫הם כנראה זעמו כאשר ‫הם לא מצאו את הפסנתר
‫כי הם הציתו את הקרון.
‫הרגו את כולם.
‫אף אחד לא יודע מי ביצע את זה.
‫יש האומרים שזה היה סאטר ‫כי זה היה הפסנתר שלו.
‫ויש אומרים שזה שריף קארטר.
‫יש כאלו שאומרים שמדובר ‫באד סונדרס או רוברט סמית.
‫אבל אף אחד לא יודע בוודאות.
‫חלפו בערך חודשיים ‫ואז אד סונדרס נפל לבאר שלו.
‫פשוט עלה ונפל לבאר שלו ללא סיבה.
‫אנשים אמרו שאלו היו הרוחות ‫של הגברים שמתו בקרון הזה
‫שדחפו אותו לתוך הבאר שלו.
‫והחלו לקרוא להן ‫"הרוחות של הכלב הצהוב".
‫ככה הכול התחיל.
‫וזו הסיבה שאני וווינינג בוי אומרים
‫שברניס לא הולכת למכור את הפסנתר הזה.
‫כי אביה מת בשבילו.
‫כל זה שייך לעבר.
‫אילו אבא שלי
‫היה מבין שהוא יכול להחליף את ‫הפסנתר הזה עבור חלקת אדמה משלו,
‫הוא לא היה נמצא כאן עכשיו.
‫הוא בילה את כל חייו ‫בעיבוד אדמה של מישהו אחר.
‫אני לא אעשה את זה.
‫הוא לא יכל להצליח. ‫כשהוא הגיע לא היה לו על מה לבנות.
‫לאבא שלו לא היה שום דבר לתת לו.
‫הדבר היחיד שאבא שלי היה צריך לתת לי
‫היה הפסנתר הזה, ‫ובמותו הוא נתן לי אותו.
‫אני לא אתן לו לשבת שם ‫מבלי לנסות לעשות איתו משהו.
‫ואם ברניס לא יכולה להבין את זה, ‫אני אמכור את החצי שלי.
‫אתה וווינינג בוי יודעים שאני צודק.
‫אף אחד לא אמר מי צודק ומי טועה.
‫אני רק מספר לאיש על הפסנתר.
‫אני מספר לו מה הסיבה שאני וווינינג בוי ‫אומרים שברניס לא תמכור אותו.
‫עכשיו אני מבין.
‫אמרתי לבוי ווילי שהוא ‫צריך להישאר איתי כאן בצפון.
‫אתה תישאר.
‫אני חוזר.
‫זה מה שאעשה עם חיי.
‫למה אני חייב להיות כאן וללמוד משהו ‫שאיני יודע.
‫כאשר אני יודע כיצד לעבד אדמה?
‫אתה תישאר.
‫תמצא את הדרך שלך ‫אם זה מה שאתה רוצה לעשות.
‫אני חוזר לחיות את חיי כפי שאני ‫רוצה לחיות אותם.
‫אתה יודע מה זה?
‫אני לא יודע.
‫מה אתה חושב שזה?
‫עפר.
‫לא, בן.
‫זה לא עפר.
‫זו אדמה.
‫אתה יודע מה ההבדל? ‫-לא.
‫מבין, עפר,
‫עפר עף, ‫נעלם עם הרוח.
‫אבל אדמה...
‫תישאר לך לנצח, בני.
‫קדימה. תרגיש אותה. תמחץ אותה.
‫אתה מרגיש את זה?
‫תחושה טובה, נכון?
‫אחד מהיצורים צעד לקראתי, ‫לאט אך עם כוונה.
‫חבריי ברחו בפחד.
‫עלו במדרגות האלו.
‫בעץ גבוה... ‫-האם זה...
‫בחיי! אני יודעת שלא ייתכן ‫שזה ווינינג בוי.
‫היי, ברניס.
‫תכננתם את הכול.
‫אתה ובוי ווילי תכננתם את זה.
‫לא ידעתי שהוא יהיה כאן.
‫אני בדרכי הביתה ועצרתי ‫לראות אותך ואת דוקר קודם.
‫אמרתי לו שכאשר הוא עזב עם הכסף,
‫חשבנו שלעולם לא נראה אותו שוב.
‫תני לדוד שלך חיבוק.
‫בוי ווילי, לא ראיתי את המשאית. ‫חשבתי שאתם מוכרים אבטיחים.
‫מכרנו את כולם, ‫ומכרנו גם את המשאית.
‫אני לא רוצה לחטט בעניינים שלך, ‫חזור למקום ממנו באת.
‫סתם צחקתי איתך, אישה. ‫את לא יכולה לסבול קצת צחוק?
‫ווינינג בוי, מתי הגעת לכאן?
‫לא מזמן. ‫עליתי על הרכבת מקנזס סיטי.
‫תן לי להחליף בגדים, ‫ואכין לך משהו לאכול.
‫אני אוהב איך שזה נשמע.
‫קדימה, מרית'ה, תחליפי את הבגדים ‫לפני שתלכלכי אותם.
‫מארית'ה בהחלט גדלה, ‫נכון, דוקר?
‫ונהייתה יפהפייה, ‫לא ידעתי שקראולי מסוגל לזה.
‫היי, ליימון, גש לצד השני של הפסנתר הזה. ‫אני רוצה לראות משהו.
‫בוי ווילי, מה אתה עושה? ‫-אני רוצה לראות כמה הוא כבד.
‫גש לכאן, ליימון.
‫תתקדם ותניח לפסנתר הזה. ‫אתה לא מוכר אותו.
‫ברגע שאוריד את האבטיחים מהמשאית.
‫יש לי מה לומר בנדון. ‫-זה הפסנתר של אבא שלי.
‫הוא לא לקח אותו לבד. ‫אני ודוקר עזרנו לו.
‫הוא נפטר לבדו.
‫איפה אתה ודוקר הייתם אז?
‫אל תספר לי על הפסנתר הזה.
‫זה הפסנתר שלי ושל ברניס. ‫אני צודק, דוקר?
‫כן, אתה צודק.
‫ליימון, נראה אם נוכל להרים.
‫תאחז בו היטב. ‫ותרים את הצד שלך. קדימה.
‫מוכן? ‫-מוכן.
‫תרים.
‫מה אתה חושב?
‫זה כבד, אבל אפשר להזיז אותו. ‫רק שזה לא יהיה קל.
‫הוא לא היה לי ממש כבד.
‫אוקיי. בוא נחזיר אותו למקום.
‫בוי ווילי,
‫אם תעבוד עליי עוד פעם אחת,
‫האל יברך את גופתך, ‫והקברן ילביש אותה.
‫עכשיו תחזיר את הפסנתר למקום.
‫אני מנסה לרכוש קרקע, אישה.
‫ווינינג בוי, ‫רוצה שאטגן לך צלעות חזיר?
‫נשמע לי טוב.
‫עכשיו אני אגיד לך איך אני ‫רואה את הדברים.
‫פאפא בוי צ'ארלס הביא ‫את הפסנתר הזה לבית.
‫אני אמור לבנות על מה שהשאירו לי.
‫אני לא יכול לעשות כלום ‫כשהפסנתר סתם יושב שם.
‫זה יהיה כמו להניח לאבטיחים להירקב. ‫אני אהיה טיפש.
‫בסדר, אם תגידי לי, ‫"בוי ווילי, אני משתמשת בפסנתר הזה.
‫"אני מקיימת שיעורי פסנתר. ‫זה עוזר לי עם שכר הדירה".
‫או כל דבר אחר, ‫אז זה יהיה משהו אחר.
‫אני אצטרך לומר, ‫"טוב, ברניס משתמשת בפסנתר.
‫"היא בונה עליו. ‫תניח לה להשתמש בו."
‫"אמצא דרך אחרת ‫לרכוש את הקרקע של סאטר."
‫אבל דוקר אמר שמעולם ‫לא נגעת בפסנתר הזה.
‫אז למה את רוצה לנסות לעמוד בדרכי?
‫מבינה, את רק מסתכלת על ‫הערך הסנטימנטלי.
‫מבינה, זה טוב.
‫זה בסדר. אני מתמלא כבוד ‫בכל פעם שמישהו אומר את שמו של אבא.
‫אבל אני לא אהיה טיפש ‫בגלל שום ערך סנטימנטלי.
‫אפשר להסתכל על ‫הפסנתר הזה 100 שנים.
‫זה עדיין יהיה פסנתר. ‫הוא לא יהיה יותר מזה.
‫אני רוצה לרכוש את הקרקע ‫של סאטר בעזרת הפסנתר.
‫ארכוש את הקרקע שלו, ארד לשם, ‫אמיר את היבול לכסף ואקח את הזרעים.
‫תביני, כל עוד יש לי את הקרקע ‫ואת הזרעים, אני בסדר.
‫אני תמיד יכול להשיג לעצמי עוד משהו קטן.
‫האדם שאבא שלי היה, ‫הוא היה מבין את זה.
‫אני מצטער שאת לא רואה את זה ככה,
‫אבל זו הסיבה שאני מוציא מכאן ‫את הפסנתר הזה ומוכר אותו.
‫תסתכל על הפסנתר הזה.
‫תסתכל עליו.
‫מאמא אולה הבריקה את הפסנתר הזה ‫עם הדמעות שלה
‫במשך 17 שנים.
‫במשך 17 שנים, ‫היא שפשפה אותו עד שידיה דיממו.
‫אז היא החדירה את הדם פנימה, ‫וערבבה אותו עם יתר הדם עליו.
‫בכל יום שאלוהים הפיח חיים בגופה,
‫היא שפשפה, ניקתה והבריקה, ‫והתפללה עליו.
‫"נגני משהו בשבילי, ברניס."
‫בכל יום.
‫"ניקיתי אותו בשבילך. ‫נגני משהו בשבילי, ברניס."
‫אתה תמיד מדבר על אבא שלך.
‫מעולם לא הסתכלת על מה ‫שהטיפשות שלו עוללה לאימא שלך.
‫שבע עשרה שנים של לילות קרים ‫במיטה ריקה. בשביל מה?
‫בשביל פסנתר?
‫בשביל חתיכת עץ?
‫כדי להתנקם במישהו?
‫אני מסתכלת עליך, ‫וכולכם אותו הדבר.
‫אתה, פאפא בוי צ'ארלס, ‫ווינינג בוי, דוקר, קראולי.
‫כולכם אותו הדבר.
‫כל הגניבה וההרג. ‫למה זה הוביל?
‫לעוד הרג ועוד גנבה. ‫מעולם לא ראיתי שזה מוביל למשהו.
‫אנשים נשרפים. ‫אנשים נורים.
‫אנשים נופלים לבארות שלהם. ‫זה לא מפסיק לעולם.
‫בחייך, ברניס. ‫אין טעם להתעצבן.
‫גנבתי פה ושם,
‫אבל מעולם לא הרגתי אף אחד.
‫אני לא יכול לדבר בשם אף אחד. ‫כל אחד צריך לדבר בשם עצמו.
‫אבל מעולם לא הרגתי אף אחד.
‫אתה אשם במותו של קראולי ‫כאילו לחצת על ההדק בעצמך.
‫מבינה, זו סתם בורות.
‫ממש טיפשי מצדך לומר את זה.
‫את מראה את הבורות שלך.
‫אם הניגר הזה היה כאן, ‫הייתי מכסח אותו על כך שירו בי ובליימון.
‫קראולי לא ידע על העץ הזה. ‫סיפרנו לו על העץ.
‫תשאלי את ליימון. ‫הוא ידע הכל על העץ.
‫הוא ראה שאנחנו מגניבים אותו. ‫אחרת למה שנצא לשם בלילה?
‫אל תגידי לי שקראולי לא ידע.
‫החבר'ה האלה ניסו לגרש אותנו משם, ‫וקראולי ניסה להפחיד אותם.
‫אני וליימון ראינו את השריף.
‫נכנענו. ‫אין טעם להיהרג בשביל 50 דולר.
‫קראולי לא ידע. גנבתם את העץ. ‫-לא גנבנו שום עץ.
‫סחבנו עצים עבור ג'ים מילר ‫ושמרנו קצת בצד.
‫השלכנו את המעט שהיה לנו ליד הנחל ‫עד שיהיה לנו מספיק בשביל משלוח.
‫הבחורים האלה ראו אותנו. ‫הבנו שכדאי שניקח את זה לפניהם.
‫ביקשנו מקראולי לעזור לנו להעמיס. ‫רצינו לתת לו נתח.
‫קראולי היה צריך כסף בשביל לשרוד. ‫ניסינו לעזור.
‫אני ובוי ווילי סיפרנו לו על העץ.
‫סיפרנו לו שכמה בחורים מנסים ‫להרביץ לנו.
‫הוא אמר, ‫"ווהו. תנו לי לחזור להביא את האקדח שלי".
‫זה מה שגרם לכל הבעיות.
‫לולא האקדח הזה ‫קראולי עדיין היה בחיים.
‫כבר העמסנו חצי מהעץ ‫כשהם הגיעו אלינו.
‫כאשר ראינו את השריף איתם ‫ניסינו להימלט.
‫התחבאנו באזור המפותל בנחל.
‫אבל גם הם היו שם.
‫בוי ווילי אמר, "בואו ניכנע",
‫אבל קראולי שלף את האקדח, ‫והתחיל לירות.
‫אז הם התחילו לירות חזרה.
‫ברניס.
‫כל מה שאני יודעת זה שקראולי עדיין היה ‫בחיים לולא הייתם מגיעים לצפון לקחת אותו.
‫לא היה לי שום קשר למוות של קראולי.
‫זו הייתה אשמתו.
‫קראולי מת וטמון באדמה,
‫ואתה עדיין מתהלך כאן ואוכל.
‫זה כל מה שאני יודעת.
‫הוא יצא להעמיס כמה עצים אתכם ‫ומעולם לא חזר.
‫אמרתי לך, אישה, ‫לא היה לי שום קשר למוות שלו.
‫הוא לא כאן, נכון?
‫הוא לא כאן.
‫אמרתי שאני לא אחראי... ‫-אמרתי, "הוא לא כאן".
‫אני לא... דוקר, תוציא אותה. ‫-הוא לא כאן, נכון?
‫הוא לא כאן! ‫-כבר אמרתי לך...
‫תירגעי. זה בסדר.
‫מרית'ה מפחדת לישון למעלה.
‫ברניס לא יודעת, ‫אבל ראיתי את סאטר לפניה.
‫מה אמרת?
‫לפני כשלושה שבועות.
‫בדיוק חזרתי מהדרום.
‫לא עברו יותר משלושה ימים ‫מהמוות של סאטר.
‫הוא ישב ליד הפסנתר.
‫יצאתי לעבודה. ‫והוא ישב ממש שם.
‫הוא אמר משהו? ‫הוא אמר מדוע הוא מחפש את בוי ווילי?
‫לא שמעתי אותו אומר משהו. ‫הוא פשוט ישב שם.
‫אני לא מאמין שבוי ווילי ‫דחף אותו לתוך הבאר.
‫סאטר כאן בגלל הפסנתר.
‫ברניס צריכה כבר למכור אותו. ‫הוא גרם רק לצרות.
‫אני לא... אני מסכים עם ברניס. ‫בוי צ'ארלס לא לקח אותו כדי להחזיר אותו.
‫הוא לקח אותו כי חשב שיש לו ‫יותר זכויות עליו מאשר לסאטר.
‫אם סאטר לא יכול להבין את זה, ‫ככה הדברים מתנהלים.
‫סאטר מת וטמון באדמה. ‫לא אכפת לי איפה הרוח שלו.
‫הוא יכול לרחף ‫ולנגן בפסנתר כרצונו.
‫אני רוצה לראות אותו מוציא אותו מהבית. ‫את זה אני רוצה לראות.
‫שניים בדולר. ‫קדימה. מי רוצה אבטיח?
‫אני אקח חמישה.
‫-שני אבטיחים גדולים בדרך אליך. ‫תראה, זה בוי. מזל טוב.
‫אתה בוחר את הטובים, נכון? ‫-יש לנו עוד שניים. רק רגע.
‫תיזהר, זה כבד. תיזהר.
‫-בבקשה. תודה לך. ‫-בסדר.
‫רואה, לזה אנחנו קוראים מלח. ‫שימי עליו מלח.
‫קחי ביס. ‫מה את חושבת?
‫אחת, שתיים, שלוש נשים מקסימות.
‫יו, גברת אחת שאלה אותי, "האם הם מתוקים?"
‫אמרתי לגברת, ‫"במקום בו הם גדלים,
‫"אנחנו שמים סוכר באדמה".
‫היא האמינה לי. ‫אמרה, "מעולם לא שמעתי את זה".
‫תקשיב, ליימון.
‫רואה את זה? ‫תראה איך העיניים שלו נהיו גדולות.
‫הוא מעולם לא ראה חליפה כזו.
‫זה מאה אחוז משי.
‫קדימה. תלבש אותה. ‫תראה אם היא מתאימה.
‫תראה את זה. ‫תרגיש את זה.
‫זה יפה.
‫מרגיש ממש נעים וחלק.
‫זו חליפה של 55 דולר.
‫זו חליפה שאנשים חשובים לובשים.
‫צריך אקדח וכיס מלא כסף ‫כדי ללבוש חליפה כזו.
‫אמכור לך אותה תמורת שלושה דולר.
‫הנשים יפלו מהחלון כאשר ‫יראו אותך עם החליפה הזו.
‫תן לי שלושה דולר, ‫ותלבש אותה ברחוב
‫ותשיג לך אישה.
‫תלבש את המכנסיים. ‫אני רוצה לראות את זה יחד.
‫תראה את זה. ‫רואה איך זה מתאים לך?
‫תן לי שלושה דולר ‫וקח את זה.
‫תראה דוקר, נכון שהוא נראה טוב? ‫-זו חליפה יפה.
‫יש לי חולצה שתתאים. ‫היא תעלה לך דולר.
‫תמורת ארבעה דולר הכול שלך.
‫איך זה נראה, בוי ווילי?
‫זה נראה יפה. ‫אם זה הטעם שלך.
‫זו החליפה שצריך ללבוש כאן בצפון.
‫ארבעה דולר תמורת הכול? ‫החליפה והחולצה?
‫זה זול.
‫אני צריך לגבות ממך 20 דולר. ‫-בסדר.
‫בבקשה, ארבעה דולר.
‫יש לך נעליים? איזו מידה אתה? ‫-מידה תשע.
‫זו המידה שלי. מידה תשע. ‫הן שלך תמורת שלושה דולר.
‫איפה הן? תן לי לראות אותן. ‫-אלו נעליים ממש יפות.
‫יש להן קצה מחודד. ‫הן מחודדות בבוהן בדיוק כמו שאתה רוצה.
‫קדימה, בוי ווילי. בוא נצא הלילה. ‫אני רוצה לראות איך זה נראה כאן בצפון.
‫אולי נלך לסרט.
‫היי, דוקר. ‫יש בתי קולנוע כאן?
‫כן, קולנוע רומבה. ‫ברחוב פולרטון.
‫יש רמקול על המדרכה. ‫אי אפשר לפספס. בוי ווילי יודע איפה.
‫בוא נלך לסרט, בוי ווילי. ‫נלך למצוא נשים.
‫מידה תשע. ‫יעלה לך שלושה דולר.
‫זו נעל של פלורשם. ‫זה הסוג ש"סטאגר לי" נעל.
‫אתה בטוח שאלו מידה תשע?
‫אתה יכול להסתכל על הרגליים שלי ‫ולראות שאנחנו באותה המידה.
‫בנאדם, עם החליפה הזו ‫והנעליים האלו,
‫תרגיש כמו מלך.
‫אני אלך לקראתך.
‫קח אותם תמורת שני דולר.
‫קדימה, בוי ווילי. ‫בוא נלך למצוא כמה נשים.
‫אני אעלה למעלה להתארגן. ‫אהיה מוכן בעוד דקה.
‫ליימון חושב רק על נשים.
‫גם אבא שלו היה ככה. ‫היינו מבלים יחד.
‫ואני מכיר גם את אימא שלו.
‫עוד שתי חדירות ואני הייתי אבא שלו.
‫- קרופורד גריל -
‫שמי לוסיל.
‫תניח את זה, ניגר.
‫ואני נוסעת דרך קצרה מאוד.
‫הו, כן, מותק.
‫"משהו מבעבע בסיר הזה
‫"בשר הודו כהה, זה כל מה שיש לנו
‫"תמרח קצת חמאה על לחם התירס הזה
‫"שמעת מה אמרתי?
‫"תגיד לאח שלך לצאת מהמיטה
‫"אימא לא גידלה שום טיפש
‫היי!
‫הו, כן, מותק.
‫זה מה שאתה רוצה? ‫לך להשיג את זה.
‫לא, קדימה.
‫בוקסקאר ג'ורג' נמצא כאן.
‫היי!
‫קדימה, וויני על הפסנתר.
‫היי!
‫אנחנו הולכים למרכז העיר. היי!
‫שלום, יפהפייה. ‫בואי נרקוד.
‫בואי.
‫כן.
‫היי, תקשיבו!
‫קדימה. בואי נתפלל.
‫"עכשיו שהגיע הזמן לישון
‫"אני מתפללת לאל שאת נשמתי ישמור
‫"אם אמות בטרם אתעורר
‫"אני מתפללת לאל שאת נשמתי ייקח"
‫אלוהים יברך את דוקר. ‫-אלוהים יברך את דוקר.
‫אלוהים יברך את אייברי. ‫-אלוהים יברך את אייברי.
‫-אלוהים יברך את ווינינג בוי. ‫-אלוהים יברך את ווינינג בוי.
‫אלוהים יברך את בוי ווילי. ‫-אלוהים יברך את בוי ווילי.
‫קדימה.
‫מי זה? ‫-זה אני, אייברי.
‫אייברי. ‫-היי.
‫תיכנס.
‫בדיוק סיימתי להתקלח.
‫איפה בוי ווילי?
‫אני רואה שהמשאית כמעט ריקה. ‫הם מכרו את רוב האבטיחים, אה?
‫אני לא יודעת לאן הם הלכו. ‫הם לא היו כאן כשהגעתי.
‫מה מר כהן אמר בנוגע לכך ‫שתיקח את המקום?
‫ובכן, הוא אמר שהוא ייתן לי אותו ‫תמורת 30 דולר בחודש.
‫הורדתי אותו מ-35.
‫זה מקום נחמד, ‫ליד חנות היהלומים של בני.
‫כן.
‫ברניס...
‫רק...
‫בואי. את יודעת, אני...
‫הייתי בבית והתחלתי לחשוב.
‫את נמצאת כאן בצפון, ‫ואני שם בדרום,
‫ואני מתחיל לחשוב איך זה נראה ‫שיש מטיף שאינו נשוי.
‫זה ייצור קהילה טובה יותר.
‫אם המטיף יתיישב ויתחתן.
‫אייברי.
‫לא עכשיו.
‫בחייך, ברניס. ‫את יודעת איך אני מרגיש כלפייך.
‫עכשיו, אחרי שקיבלתי את המקום ממר כהן.
‫אני אקבל את הכסף מהבנק ‫ואוכל לשפץ אותו ממש יפה.
‫נתנו לי העלאה של עשרה סנט לשעה בעבודה.
‫ואת מכירה אותי. ‫אני מסתפק במועט.
‫אני לא חוסך כאשר צריך להוציא כסף.
‫אבל מעולם
‫לא התקרבתי לאישה שאכפת לי ממנה ‫כמו שאכפת לי ממך, ברניס.
‫אני זקוק לזה.
‫אייברי,
‫אני לא מוכנה להתחתן עכשיו.
‫את צעירה מדי בשביל להיסגר, ברניס.
‫לא אמרתי כלום על להיסגר. ‫אני עדיין מלאת נשיות.
‫טוב, איפה זה נמצא? ‫מתי בפעם האחרונה הסתכלת על זה?
‫זה דבר מגעיל לומר.
‫ואתה קורא לעצמך מטיף.
‫בכל פעם שאני מתקרב אלייך ‫זה כאילו שאת מרחיקה אותי.
‫יש לי מספיק עם מרית'ה.
‫יש לי מספיק אנשים ‫לאהוב ולטפל בהם.
‫אוקיי, ומי יאהב אותך?
‫אף אחד לא מצליח להתקרב אלייך.
‫דוקר לא מצליח להשחיל מילה. ‫את מתנפלת על בוי ווילי.
‫מי יש לך שיאהב אותך, ברניס?
‫אתה אומר לי שאישה ‫לא יכולה להיות משהו ללא גבר?
‫בסדר. ‫-אבל אתה בסדר, אה?
‫אתה יכול לצאת מכאן בלעדיי, ‫בלי אישה, ועדיין להיות גבר.
‫זה בסדר.
‫ואף אחד לא ישאל אותך, ‫"אייברי, מי יש לך שיאהב אותך?"
‫זה בסדר בשבילך.
‫אבל כולם יהיו מודאגים ‫בנוגע לברניס.
‫"איך ברניס תטפל בעצמה? ‫איך היא תגדל את הילדה הזו ללא גבר?"
‫"מה היא תעשה עם עצמה? ‫איך היא תחיה ככה?"
‫לכולם יש שאלות בנוגע לברניס.
‫אומרים שאני לא אישה ללא גבר.
‫טוב, אתה תגיד לי אייברי. אתה יודע. ‫כמה אני אישה?
‫זה לא הייתי אני, ברניס. ‫את לא יכולה להאשים אותי בגלל אף אחד.
‫אני לא מאשימה אף אחד בשום דבר.
‫אני רק מציינת עובדות.
‫כמה זמן תסחבי את ‫קראולי איתך, ברניס?
‫זה נגמר כבר ‫לפני שלוש שנים?
‫בשלב מסוים ‫תצטרכי לשחרר ולהמשיך.
‫בחיים יש עליות ומורדות. ‫זה לא אומר שמפסיקים לחיות.
‫קראולי מת כבר שלוש שנים, ברניס.
‫אני יודעת כמה זמן הוא מת.
‫אני פשוט לא מוכנה להינשא עכשיו.
‫ובכן, למה את מוכנה, ברניס?
‫פשוט תחיי מיום ליום?
‫החיים הם יותר מאשר לשרוד מיום ליום.
‫יום אחד תרימי את הראש ‫וכל זה יהיה מאחורייך.
‫אני עומד כאן עכשיו.
‫אבל אני לא יודע כמה זמן עוד אחכה לך.
‫אייברי, אמרתי לך,
‫כאשר תקבל את הכנסייה, ‫נוכל לדבר על זה.
‫יש לי יותר מדי דברים ‫להתמודד איתם כרגע.
‫בוי ווילי והפסנתר
‫רוחו של סאטר.
‫חשבתי שאולי אני מדמיינת, אבל...
‫גם מרית'ה ראתה את רוחו של סאטר.
‫מתי זה קרה?
‫בדיוק אחרי שהגעתי הביתה אתמול.
‫מרית'ה מפחדת לישון למעלה עכשיו.
‫אולי אם תברך את הבית, ‫הוא ילך.
‫אני לא יודע, ברניס.
‫אני לא יודע אם אני צריך ‫להתעסק עם משהו כזה.
‫אני לא יכולה שמרית'ה תפחד לישון שם.
‫נראה שאם תברך את הבית, ‫הוא יסתלק.
‫ייתכן שצריך להיות סוג מיוחד של מטיף
‫כדי לבצע משהו כזה.
‫אני ממשיכה לומר לעצמי
‫כאשר בוי ווילי יעזוב, ‫הוא ימשיך ויעזוב איתו.
‫אני מאמינה שבוי ווילי ‫דחף אותו לתוך הבאר.
‫לא, זה מתרחש שם כבר זמן רב.
‫הרוחות של "הכלב הצהוב" ‫דחפו אנשים לבארות
‫הרבה לפני שבוי ווילי התבגר.
‫מישהו שם בדרום דוחף ‫אנשים לבארות שלהם.
‫הם לא סתם מעדו ונפלו.
‫מה דוקר אומר בנוגע למכירת הפסנתר?
‫דוקר לא רוצה שום חלק בפסנתר הזה. ‫הוא מעולם לא רצה חלק ממנו.
‫הוא התנער מהפסנתר הזה לפני זמן רב.
‫הוא לא רצה שאביא אותו לכאן,
‫אבל לא התכוונתי להשאיר אותו שם.
‫כשאימי נפטרה, ‫סגרתי את מכסה הפסנתר
‫ולא פתחתי אותו מאז.
‫ניגנתי בו רק בשבילה.
‫כשאבי מת, ‫היה נראה שכל חייה נכנסו לפסנתר הזה.
‫היא נהגה לבקש ממני לנגן בו.
‫אמרה שכאשר ניגנתי, ‫היא יכלה לשמוע את אבי מדבר איתה.
‫ברניס, ניקיתי אותו בשבילך. ‫נגני משהו.
‫נהגתי לדמיין את הציורים האלו ‫מתעוררים לחיים ומתהלכים בבית.
‫הגיע הזמן.
‫לפעמים, באישון לילה, ‫יכולתי לשמוע את אימי מדברת איתם.
‫אמרתי שזה לא יקרה לי.
‫אני לא מנגנת בפסנתר הזה ‫כי אני לא רוצה להעיר את הרוחות.
‫הן לעולם לא יתהלכו ‫בבית הזה.
‫את צריכה לשים את כל זה מאחורייך, ברניס.
‫בדיוק כמו עם קראולי.
‫כולם חווים קשיים.
‫את יכולה להיכנס לשם עכשיו ‫ולנגן בפסנתר הזה.
‫את יכולה לגשת לשם עכשיו,
‫ואלוהים ילווה אותך לשם, ברניס.
‫את יכולה להוריד את הנטל הזה ממך.
‫ולהתרחק ממנו.
‫בואי, ברניס.
‫קדימה, שימי את זה בצד ‫ותתרחקי מזה, ברניס.
‫קדימה. גשי לכאן והכריזי עליו ‫ככלי של האל, ברניס.
‫את יכולה להיכנס לכאן עכשיו ‫ולהפוך את זה לחגיגה.
‫אייברי, אמרתי לך שאני לא ‫מנגנת בפסנתר.
‫עכשיו או לעולם.
‫בכתבי הקודש נאמר, ‫"אלוהים סלעי ומצודתי ומפלטי".
‫עם כוחו של אלוהים, ‫תוכלי להניח את העבר מאחור.
‫עם כוחו של אלוהים, ‫תוכלי לעשות כל דבר.
‫אלוהים לא שואל מה עשית. ‫אלוהים שואל מה תעשי.
‫כל מה שעלייך לעשות זה ‫לגשת לכאן ולדרוש את זה.
‫קדימה, ברניס.
‫בואי.
‫זהו זה.
‫אייברי,
‫פשוט...
‫תלך
‫ותן לי לסיים להתקלח.
‫אראה אותך מחר.
‫בסדר, ברניס.
‫בסדר, אני אלך הביתה.
‫אני אלך הביתה ‫ואקרא את כתבי הקודש.
‫ומחר...
‫אם האל ייתן לי כוח מחר,
‫אני אבוא לכאן, ‫ואברך את הבית הזה.
‫אני אראה לך את כוחו של האל.
‫"אל תמשש את רגלי
‫"כי אם תמשש את רגלי
‫"תרצה למשש את ירכיי
‫"ואם תמשש את ירכיי
‫"תרצה לעלות יותר גבוה
‫"אז אל תמשש את רגלי"
‫לא צריך מיטה, אישה.
‫סבא שלי נהג לקחת נשים ‫על גבם של סוסים.
‫אתה ממש כפרי. ‫לא ידעתי שאתה כזה.
‫ליימון? ‫-היי, גרייס!
‫היית חבר טוב. ‫-בואי לכאן, ילדה.
‫טוב, בוא לכאן. ‫-אני צריכה להכיר עוד אנשים כמוך.
‫את יודעת שאני אוהב אדום. קדימה.
‫זה ריק.
‫תודה.
‫אתה לא צריך להסתובב ‫במסבאות האלו.
‫אי אפשר לדעת ‫במה אתה עלול להיתקל.
‫זה עלול לסכן אותך ‫בדיוק כמו ירייה מרובה.
‫אתה מתחיל את החיים הסוערים האלו,
‫ולא יכול לעמוד בקצב.
‫זה גורם לך להזדקן מהר.
‫אני לא יודעת מה הנשים שם בחוץ חושבות.
‫לרוב הן בודדות.
‫מחפשות מישהו שיעביר ‫איתן את הלילה.
‫לפעמים משנה להן עם מי, ‫ולפעמים לא.
‫גם אני הייתי כזה.
‫עכשיו... יש לזה משמעות.
‫זו הסיבה שאני כאן.
‫אני מעדיף שהנשים שלי יהיו איתי ‫כאשר הן רגועות ונינוחות.
‫ככה שנינו נוכל ליהנות.
‫ונוכל לראות האם אנחנו מתאימים.
‫עם אישה שלא רוצה להקדיש לזה זמן, ‫אני אפילו לא מנסה.
‫פעם ניסיתי.
‫הייתי מנסה עם כולן.
‫אייברי נחמד.
‫אתם צריכים להמשיך קדימה ולהתחתן.
‫תהיי אשתו של המטיף, ‫לא תצטרכי לעבוד.
‫אני שונא לחיות לבדי.
‫אני לא רוצה להיות נטל על אימא שלי,
‫אז עזבתי את הבית כשהייתי בערך בן 16.
‫לא משנה מה ניסיתי, ‫היה נראה שזה פשוט לא מסתדר.
‫תמשיך לנסות.
‫זה יסתדר לך.
‫נהיה די מאוחר.
‫אני לא יודע לאן בוי ווילי הלך.
‫אני אחלוץ את הנעליים האלו.
‫הרגליים שלי כואבות.
‫היית במיטה?
‫לא התכוונתי להפריע לך לישון. ‫-אתה לא מפריע לי לישון.
‫אני לא אצליח להירדם בכל מקרה.
‫לבשת את כותונת הלילה הזו.
‫אני אוהב כשנשים לובשות את ‫הפיג'מות המפוארות שלהן.
‫זה גורם לעורן להיראות ממש יפה.
‫קניתי אותה בחנות שהפריטים בה ‫עולים בין 5 ל-10 סנט.
‫היא לא כזו מפוארת.
‫טוב...
‫אני אשן כאן על הספה.
‫אני אמור לישון על הרצפה אבל,
‫אני מניח שבוי ווילי לא יחזור הלילה.
‫ווינינג בוי, הוא מכר לי את החליפה הזו.
‫הוא אמר לי
‫שזו חליפת קסמים.
‫כמעט שכחתי שיש לי את זה.
‫מישהו מכר לי אותה בדולר.
‫זה אותו סוג של בושם ‫כמו של מלכת צרפת.
‫זה מה שהוא אמר לי.
‫אני לא יודע אם זה נכון, ‫אבל הרחתי אותו.
‫הריח היה טוב.
‫הנה. תריחי.
‫תראי אם את אוהבת.
‫ריח נעים.
‫בבקשה.
‫תיקחי את זה. ‫-אני לא יכולה לקחת את זה.
‫הנה. תשמור אותו.
‫תמצא מישהי אחרת לתת לה אותו.
‫לא, אני רוצה לתת אותו לך.
‫שיהיה לך ריח טוב.
‫אמרו לי שאת אמורה...
‫לשים אותו...
‫בדיוק כאן.
‫מאחורי האוזן.
‫אם תשימי אותו שם...
‫יהיה לך ריח טוב לאורך כל היום.
‫הנה. יש לך ריח ממש טוב עכשיו.
‫את מריחה ממש טוב בשביל ליימון.
‫תתמקדי. היי. קשר עין.
‫תסתכלי על המטרה שלך. הנה. תסתובבי.
‫הנה.
‫אני אביא לך עוד אחד. קדימה.
‫לאחר מכן, ‫כל האנשים הלבנים שם
‫התחילו ליפול לבארות שלהם.
‫ראית באר אי פעם?
‫לא.
‫לבאר יש חומה מסביב. ‫תעשי את זה שוב.
‫קשה ליפול לתוך באר.
‫פרק כף היד. ‫-זה הלא נכון.
‫זה הלא נכון. ‫זה. תראי.
‫הנה.
‫אף אחד לא הצליח להבין
‫מה גרם להם ליפול ‫לתוך הבארות שלהם.
‫אז כולם אמרו, ‫"הרוחות של הכלב הצהוב דחפו אותם".
‫מישהו ראה את הרוחות אי פעם?
‫אמרתי לך שהן כמו הרוח.
‫את יכולה לראות את הרוח? ‫-לא.
‫הן כמו הרוח.
‫אי אפשר לראות אותן,
‫אך לפעמים, ‫אם את בצרה,
‫אולי הן יהיו שם לעזרה.
‫אומרים שאם את הולכת למקום שבו ‫ה"סאת'ר" חוצה את ה"כלב הצהוב"...
‫את יורדת למקום שבו שתי מסילות ‫הרכבת מצטלבות,
‫וקוראת בשמותיהן...
‫הן מדברות אלייך חזרה!
‫אני לא יודע, ‫מעולם לא עשיתי את זה.
‫מרית'ה, לכי להתארגן כדי שאסדר לך ‫את השיער. קדימה.
‫אימא כל השמן לשיער נגמר.
‫הנה. רוצי מעבר לרחוב ‫ותקני עוד פחית.
‫ותחזרי מיד. ‫אל תשחקי שם בחוץ.
‫שימי לב לרכבים. ‫תיזהרי כשאת חוצה את הכביש.
‫אמרתי לך לעזוב את הבית שלי.
‫ובכן, זה לא הבית שלך. ‫אני בבית של דוקר.
‫דוקר, תגיד לו לעזוב. ‫תגיד לו שיצא לדרכו.
‫בוי ווילי לא עשה דבר ‫בשביל שאזרוק אותו.
‫כבר אמרתי לכם, ‫אם אתם לא מסתדרים,
‫פשוט אל תתעסקו אחד עם השני.
‫הנה. עכשיו יצאתי מהחלק שלך בבית.
‫תחשבי שעזבתי את החלק שלך.
‫ברגע שליימון חוזר, ‫אוציא את הפסנתר ואמכור אותו.
‫יש לי משהו שיגרום לך לעזוב את זה. ‫-צריך קצת יותר מאקדח.
‫למה שלא תפסיקו עם זה? ‫בוי ווילי, לך ותעזוב אותה בשקט.
‫למה אתה חייב להתעסק איתה?
‫אני לא מתעסק איתה. ‫אמרתי לה את האמת.
‫היא זו שמדברת על מה שיש לה. ‫אני רק אמרתי לה מה עדיף.
‫זו הסיבה שאני לא מדברת איתו.
‫רק דברים כאלו יוצאים לו מהפה.
‫אמרת שאייברי הלך ‫להביא את כתבי הקודש?
‫מה אייברי יעשה? ‫הוא לא יכול לעשות לי כלום.
‫הייתי רוצה שיגיד ‫לי משהו על הפסנתר.
‫דואג לי. ‫הוא צריך לדאוג לכנסייה הזאת.
‫קדימה. תדליקי את התנור ‫ותניחי את המסרק שיתחמם.
‫אני אגיד משהו לזכותו של אייברי. ‫-קחי משהו לכתפיים.
‫הוא מצא את דרכו בחיים.
‫אני לא מסכים איתה, אבל הוא סידר ‫אותם כך שיוכל לעבור הכול בקלות.
‫הוא עלול לסיים עם מיליון דולר ‫שקיבל ממכירת לחם ויין.
‫אל תזוזי, מרית'ה. ‫אם היית בן לא הייתי עוברת את זה.
‫אל תגידי את זה לילדה. ‫-אין לך קשר לילדה הזו.
‫לומר לה "חבל שאת לא בן", ‫איך זה גורם לה להרגיש?
‫בוי ווילי, ‫לך ותניח לי לנפשי.
‫למה אתה לא מניח לה? ‫למה אתה נטפל אליה?
‫למה שלא תצא לכאן ותראה ‫מה קורה ברחובות האלו?
‫שיהיה לך משהו לספר בבית. ‫-אני מחכה שליימון יחזור.
‫למה שאתה לא תצא לראות ‫מה קורה שם?
‫אתה לא צריך לעבוד מחר.
‫אני צריך לוודא שאתם ‫לא תהרגו אחד את השני.
‫כדאי שתדבר עם ברניס. ‫אומרת למרית'ה, "חבל שאת לא בן".
‫איזה מין דבר זה לומר לילד?
‫אם את רוצה להגיד לה משהו, ‫תספרי לה על הפסנתר הזה.
‫אפילו לא סיפרת לה. ‫כאילו שזה משהו להתבייש בו.
‫תן לי לטפל בילדה שלי.
‫כשיהיה לך אחד, ‫תלמד אותו מה שאתה רוצה.
‫למה שארצה להביא ילד לעולם הזה?
‫למה שארצה להביא מישהו ‫אחר לכל זה?
‫אני אומר לך את זה...
‫אם הייתי רוקפלר, ‫היו לי 40 או 50.
‫הייתי עושה אחד בכל יום
‫כי הם יתחילו את החיים עם כל היתרונות.
‫אין לי שום יתרון להציע לאף אחד.
‫פעמים רבות הסתכלתי על אבא שלי, ‫ראיתי אותו בוהה בידיים שלו.
‫כאשר התבגרתי, הבנתי מה הוא חשב.
‫הוא היה יושב ואומר,
‫"יש לי ידיים גדולות ומחוספסות, ‫אבל מה אעשה איתן?
‫"יש לי ידיים שמסוגלות ‫לעשות כל דבר.
‫"אני יכול לבנות משהו עם הידיים האלו,
‫"אבל איפה הכלים?
‫"יש לי רק את הידיים האלו."
‫אם הייתה לו קרקע משלו, ברניס, ‫הוא לא היה מרגיש כך.
‫אם היה לו משהו מתחת לרגליו ‫שהיה שייך לו,
‫הוא היה יכול להזדקף.
‫על זה אני מדבר.
‫אין מסתורין בחיים. ‫צריך פשוט להתמודד איתם.
‫אם תלמדי את הילדה הזו ‫שהיא בתחתית,
‫היא תשנא אותך.
‫אני אלמד אותה את האמת. ‫זה המקום שבו היא חיה.
‫היא לא חייבת להישאר שם. ‫תפני את הראש לצד השני.
‫זו אולי התחתית שלך, ‫אבל זו לא שלי.
‫אני חי "בפסגת החיים".
‫אני לא הולך לבזבז את חיי בתחתית.
‫אני בעולם כמו כולם.
‫כל השאר צריכים לחוות קצת ‫דברים כדי להתקרב אליי.
‫אתה בתחתית בדיוק כמו כולנו.
‫אם את מאמינה כך, את תפעלי כך. ‫אם תפעלי כך, זה המקום בו תהיי.
‫דוקר, ברניס אומרת שכל השחורים ‫חיים בתחתית החיים.
‫היא חושבת ששם ‫היא צריכה להיות.
‫את חושבת שאת חיה בתחתית? ‫ככה את רואה את עצמך?
‫אני פשוט חי הכי טוב שאני יכול, ‫אני לא חושב על הפסגה או על התחתית.
‫זה מה שניסיתי לומר לברניס.
‫אני לא יודע מאיפה היא הביאה את זה. ‫נשמע כמו משהו שאייברי היה אומר.
‫אייברי חושב שבגלל שהלבנים ‫נותנים לו תרנגול הודו,
‫זה עושה אותו יותר טוב מכולם.
‫שזה ירים אותו מתחתית החיים.
‫אני לא צריך שאף אחד ייתן לי הודו. ‫אני יכול לקנות הודו .
‫אני רק צריך שלא תעמדי בדרכי. ‫ואקנה שניים או שלושה.
‫אתה לא יכול לקנות תרנגולת, ‫אז בוודאי שלא 2 או 3 תרנגולי הודו.
‫מדבר על כך שאני מפריעה. ‫אף אחד לא מפריע לך.
‫תיישרי את הראש, מרית'ה.
‫אל תהיי מכופפת. ‫תחזיקי את הראש למעלה.
‫כל מה שהשגת זה רק דיבורים.
‫כל חייך, ‫זה כל מה שהיה לך.
‫אני אספר לך משהו עליי.
‫נולדתי לזמנים סוערים.
‫העולם לא רצה שום חלק ממני, ‫ויכולתי לראות זאת
‫מאז שהייתי בערך בן שבע.
‫העולם אמר שעדיף לו בלעדיי.
‫מבין, ברניס קיבלה את זה.
‫היא מנסה להוכיח משהו לעולם.
‫העולם מקום יותר טוב בגללי. ‫אני לא רואה את זה כמו ברניס.
‫יש לי לב שפועם. ‫והוא פועם בחוזקה בדיוק כמו כל אחד.
‫לא משנה אם הוא שחור או לבן.
‫לפעמים הוא פועם חזק יותר.
‫וכשהוא פועם חזק יותר, ‫אז כולם יכולים לשמוע אותו.
‫יש אנשים שמפחדים מזה. ‫כמו ברניס.
‫יש אנשים שמפחדים לשמוע ‫לב של כושי פועם.
‫אבל אימא שלי לא ילדה אותי לשווא.
‫אז מה עליי לעשות?
‫אני אטביע את חותמי לאורך הדרך, ‫בדיוק כמו שחורטים על עץ.
‫"בוי ווילי היה כאן."
‫זה כל מה שאני מנסה לעשות ‫עם הפסנתר.
‫מנסה להטביע את חותמי לאורך הדרך ‫בדיוק כמו שאבי עשה.
‫מלבד זאת, לא מעניין אותי ‫שום דבר שיש לברניס לומר.
‫איפה היית, ניגר?
‫חשבתי שאתה ליימון.
‫היי, ברניס, תראי מי הגיע. ‫-תיכנס אייברי. תשב.
‫אל תתייחס אליהם ‫הם רבים כל היום.
‫הנה, שימי את המסרק ‫חזרה על התנור.
‫ברניס אמרה שאתה ‫מגיע כדי לברך את הבית.
‫כן, קראתי קצת בכתבי הקודש.
‫היא ביקשה שאבדוק ‫כיצד להיפטר מרוחו של סאטר.
‫אין שום רוח בבית הזה. ‫הכול בראשה של ברניס.
‫תן לה לגלות את זה.
‫אם ברכת הבית תגרום לה להרגיש יותר טוב, ‫מה זה עניינך?
‫ברניס אומרת שגם מרית'ה ראתה אותו.
‫אני לא יודע, ‫אבל מצאתי חלק שנוגע לברכת הבית הזה.
‫זה אמור לגרום לו להסתלק.
‫אתה יותר גרוע מברניס ‫שאתה מאמין.
‫מדברים על הנוכחות שלו כאן. ‫תעלה ותגלה.
‫הייתי למעלה ולא ראיתי אותו.
‫אם אתה אומר שזה יגרום לאיש ‫לעזוב את דמיונה, אולי אתה צודק.
‫אבל אם... ‫-בוי ווילי, אולי תשתוק?
‫אל תתערב, אין לזה קשר אליך. ‫תניח לו לעשות את מה שהוא בא בשבילו.
‫אני לא עוצר בעדו. ‫לאייברי אין את הכוח הנדרש.
‫אין לי כוחות, בוי ווילי. ‫לאלוהים יש את הכוח.
‫לאלוהים יש את הכוח ‫להשפיע על כל מה שברא.
‫הוא כל יכול. ‫אלוהים אומר, "כפי שאני מצווה, כך יהיה".
‫אלוהים אמר, "ויהי אור", ‫והיה אור.
‫הוא ברא את העולם בשישה ימים, ‫ונח בשביעי.
‫לאל יש כוח נפלא. ‫הוא שולט בחיים ובמוות.
‫אני לא מפחד שהוא יבריח ‫רוח קטנה וזקנה.
‫איפה היית? ‫חיכיתי לך.
‫נתקלתי בגרייס.
‫גרייס לא מעניינת אותי.
‫היי, ברניס.
‫ליימון, גש לצידו השני של הפסנתר.
‫בוי ווילי, אל תתחיל שום דבר עכשיו. ‫תניח לפסנתר הזה.
‫תניח את הקרש הזה שם, ליימון. ‫אל תתערב, דוקר.
‫אתה לא יכול פשוט לקחת את הפסנתר. ‫איך תיקח את הפסנתר?
‫ברניס לא אמרה דבר ‫על מכירת הפסנתר הזה.
‫היא לא צריכה. קדימה, ליימון. ‫נרים קצה בכל פעם על הקרש.
‫מה נעשה עם החבל? ‫-פשוט תלך לצד השני.
‫בוי ווילי... ברניס.
‫בוי ווילי, ‫אתה בטוח שאתה רוצה לעשות את זה?
‫ברניס, בוי ווילי, ‫אתם חייבים לשבת ולדבר על זה.
‫אין על מה לדבר.
‫אני סיימתי לדבר עם ברניס.
‫קדימה, ליימון.
‫מרית'ה, לכי מכאן.
‫תיקח אותה מכאן, דוקר!
‫קדימה. תעשי מה שאימא שלך אמרה.
‫בחיי, הכושים באזור הזה!
‫עצרתי בסיפוס.
‫האנשים האלה נסוגים לאחור ‫ומפנים את המדרכה.
‫מדברים על כך ש"פאצ'נק רד" מגיע.
‫אחר כך התברר,
‫אתם יודעים על מי הם דיברו?
‫ג'ון די הזקן שמגיע מאזור טיילר.
‫הוא גרם לכולם לפחד ממנו. ‫הם קראו לו "פאצ'נק רד".
‫הם לא יודעים שחבטתי ‫בו בחוזקה פעם אחת.
‫תוודא שהקרש לא מחליק, ליימון.
‫היי, בוי ווילי, מה יש לך?
‫אני יודע שאתה מחביא ‫בקבוק במעיל.
‫זוז מהדרך, ווינינג בוי.
‫היי דוקר, מה יש לך? ‫אני רוצה משקה.
‫נראה שכבר עברת את הכמות הרצויה.
‫מדבר על "מה יש לך?" ‫תמצא מקום לשכב בו.
‫אני לא דואג לגבי מקום לשכב בו.
‫אני תמיד יכול למצוא לי ‫מקום לשכב בביתה של ברניס.
‫לא ככה, ברניס?
‫ווינינג בוי, תמצא מקום לשבת.
‫שתית כל היום. ‫אתה מגיע לכאן מסריח כמו סמור.
‫אתה יודע שברניס לא ‫אוהבת את עניין השתייה.
‫אני לא מזלזל בברניס.
‫ברניס, אני מזלזל בך? ‫אני רק מנסה להיות נחמד.
‫הייתי עם זרים במשך כל היום, ‫והם התייחסו אליי כמו למשפחה.
‫אני מגיע למשפחה, ‫ואתם מתייחסים אליי כמו לזר.
‫אני לא זקוק לוויסקי שלך. ‫אני יכול לקנות בעצמי.
‫רציתי את חברתכם, ‫לא את הוויסקי.
‫לך לשכב. ‫אתה לא צריך עוד משקה.
‫אני לא חושב על לשכב!
‫אני ובוי ווילי מתכוונים לחגוג. ‫נכון, בוי ווילי?
‫תגיד להם.
‫אני מתכנן לנגן קצת בפסנתר. ‫תראו את זה.
‫אני וליימון ‫רוצים להעביר את הפסנתר.
‫לא, אתה לא מעביר את הפסנתר. ‫-זוז מהדרך, ווינינג בוי.
‫אתה לא מוציא את הפסנתר הזה מהבית. ‫תצטרך לקחת אותי איתו.
‫זוז מהדרך, ווינינג בוי. ‫דוקר, קח אותו.
‫חכה רגע.
‫זה שיר שכתבתי לקליאוטה.
‫כתבתי את השיר הזה לזכרה.
‫"היי, אישה קטנה ‫מה קורה איתך עכשיו?
‫"הייתה סופה אמש ‫שהרסה את כל הקווים
‫"תאמרי לי כמה זמן אצטרך לחכות?
‫"אוכל לקבל את זה עכשיו
‫"או שעליי להסס?
‫"יש צורך בגרביונים מהוססים
‫"בנעליים המהוססות שלה
‫"נדרשת אישה הססנית
‫"שרוצה לשיר בלוז"
‫היי דוקר, הרגשת את זה?
‫היי ברניס, היה לך קר?
‫היי, דוקר... ‫-למה אתה קורא לי?
‫אני מאמין שזה סאטר.
‫אייברי קדימה. תברך את הבית.
‫תברך את הפסנתר ‫אם אתה מתכוון לברך משהו.
‫הוא גרם רק לצרות.
‫אם אתה מתכוון לברך משהו, ‫תברך את זה.
‫אם הוא רוצה לברך משהו, ‫תן לו לברך את הכול.
‫המטבח, הקומה העליונה.
‫ברניס, מלאי מעט מים בבקבוק הזה.
‫תחזיקי את הנר הזה.
‫לא משנה מה תעשי,
‫תדאגי שהוא לא יכבה.
‫מרית'ה, תישארי כאן.
‫אבינו הקדוש...
‫אנחנו מתאספים כאן הערב
‫בשמך הקדוש
‫כדי לגרש את רוחו ‫של ג'יימס סאטר.
‫כן.
‫מי ייתן ובקבוקון מים זה יתמלא ברוחך, ‫אלוהים האב.
‫מי ייתן ויהיה נשק ומגן ‫כנגד נוכחות כל רע, אבינו.
‫מי ייתן ויהיה לטיהור ולברכה ‫על משכן צנוע זה.
‫במקום שיש טוב,
‫יפוזר הרוע לארבע רוחות השמיים.
‫הסתלק, שטן.
‫סור מאחורי פני הצדק ‫בעודנו מפארים את שמך הקדוש.
‫כן. ‫-הו, כן.
‫כן, אלוהים, אנו חשים בנוכחותך, אבינו. ‫אנחנו מכבדים את נוכחותך, אלוהים.
‫אנו מודים לך, אבינו.
‫אנו חשים בנוכחותך ‫במקום זה, אלוהים האב.
‫כן, אנחנו מודים לך. ‫-כן.
‫וברך בית זה.
‫סור מאחורי פטיש האמת
‫בעת שהוא מנפץ את חומת השקר, ‫אלוהים האב.
‫אנחנו מודים לך... ‫-כל ההטפה הזו.
‫פשוט תגיד לו לעזוב.
‫וזרקתי עליכם מים טהורים,
‫וטהרתם מכל טומאותיכם.
‫ומכל גילוליכם, ‫אטהר אתכם.
‫ונתתי לכם לב חדש.
‫ונתתי לכם לב בשר. ‫-קדימה, סאטר.
‫ואת רוחי... ‫-קדימה, סאטר.
‫ואעשה את אשר... ‫-קדימה, סאטר.
‫...בחוקותיי תלכו. ‫-סאטר!
‫ומשפטי תשמרו...
‫בוא לקחת קצת מהמים האלו. ‫כבר נפלת לתוך הבאר.
‫בוא לקחת קצת מהמים האלו. מתוק. ‫-ואת רוחי, אתן בקרבתכם.
‫ועשיתי את אשר בחוקי תלכו.
‫קדימה, סאטר!
‫כן, קדימה, סאטר!
‫קדימה, סאטר. קדימה.
‫...וטהרתם מכל טומאותיכם.
‫ומכל גילוליכם, ‫אטהר אתכם.
‫ונתתי לכם לב חדש... ‫-בוא לקחת קצת מהמים.
‫קדימה, סאטר. ‫-וזרקתי עליכם מים טהורים.
‫קח קצת מהמים האלו. ‫-וטהרתם.
‫מכל טומאותיכם
‫ומכל גילוליכם אטהר אתכם.
‫קדימה, סאטר! ‫-ואנוכי, אהיה לכם לאלוהים...
‫הו, אלוהים האב.
‫וזרקתי עליכם מים טהורים, וטהרתם:
‫מכל טומאותיכם ומכל גילוליכם ‫אטהר אתכם.
‫בוי ווילי.
‫סאטר!
‫וזרקתי עליכם מים טהורים,
‫וטהרתם מכל גילוליכם.
‫ואטהר אתכם. ‫ונתתי לכם לב חדש...
‫סאטר!
‫בחוקי תלכו, ‫ומשפטי תשמרו,
‫ועשיתם.
‫וזרקתי עליכם מים טהורים, וטהרתם.
‫מכל טומאותיכם ומכל גילוליכם ‫אטהר אתכם.
‫ונתתי לכם לב חדש, ‫ורוח חדשה...
‫הו, אבינו.
‫אנחנו קוראים לך, אבינו.
‫כן. ‫-אנחנו קוראים לך.
‫סאטר!
‫אני...
‫ועשיתי את אשר... ‫-אימא!
‫...בחוקי תלכו, ‫ומשפטי תשמרו,
‫ועשיתם.
‫וזרקתי עליכם מים טהורים, וטהרתם.
‫סאטר!
‫מכל גילוליכם... ‫-כן.
‫והסרתי את לב האבן מבשרכם,
‫ונתתי לכם לב בשר.
‫ואת רוחי, אתן בקרבתכם ‫ועשיתי את אשר,
‫בחוקי תלכו,
‫ומשפטי תשמרו,
‫ועשיתם.
‫ועשיתי את אשר...
‫ברניס, אני...
‫אני לא מסוגל, ברניס.
‫ברניס, אני לא מסוגל.
‫אני לא יכול... אני...
‫לא יכול.
‫תמשיכי, ברניס.
‫הו, אלוהים! אנו משבחים אותך. ‫הו, אלוהים האב, אנו משבחים את שמך.
‫הסתלק, סטן.
‫קראי להם, ברניס. ‫קראי להם.
‫אני רוצה שתעזרו לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא ברניס. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אסתר. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזור לי, פאפא בוי צ'ארלס. ‫אני רוצה שתעזור לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אולה. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרו לי. ‫אני רוצה שתעזרו לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא ברניס. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אסתר. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזור לי, פאפא בוי צ'ארלס. ‫אני רוצה שתעזור לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אולה. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרו לי. ‫אני רוצה שתעזרו לי.
‫כן.
‫כן!
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא ברניס. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אסתר. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזור לי, פאפא בוי צ'ארלס. ‫אני רוצה שתעזור לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אולה. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרו לי. ‫אני רוצה שתעזרו לי.
‫אני רוצה שתעזרו לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא ברניס. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אסתר. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזור לי, פאפא בוי צ'ארלס. ‫אני רוצה שתעזור לי.
‫אני רוצה שתעזרי לי, מאמא אולה. ‫אני רוצה שתעזרי לי.
‫אני רוצה שתעזרו לי.
‫אני רוצה שתעזרו לי!
‫תודה.
‫ברניס...
‫אם את ומרית'ה לא תמשיכו ‫לנגן בפסנתר הזה,
‫אין לדעת...
‫אני וסאטר עלולים לחזור.
‫תודה.
‫ילדה, תפסיקי לדפוק על הפסנתר הזה.
‫אני מתאמנת.
‫טוב, אז תנגני בו. ‫-ככה?
‫כל הכבוד, מתוקה.
‫מי לימד אותך לנגן את זה?
‫- קרקע למכירה -
‫- בעלים: ר. סאטר ‫סאנפלאוור, מיסיסיפי -
‫- בשביל אימא -
‫- מבוסס על מחזה שנכתב ‫על ידי אוגוסט וילסון -
‫- לזכרם של: קוואמה פירמפונג ‫דניאל ג'ונס, טרג'ה אראמסס, קווין טורן -
‫תרגום: קרין ברכר אלנברג ‫NDG Studios
‫- שיעור פסנתר -