Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫בוקר טוב. קצת אחרי שש עכשיו.‬
‫יום ראשון, ה-11 ביולי,‬
‫תאריך שיירשם בהיסטוריה‬ ‫כיום בו אנגליה שיחקה נגד איטליה‬
‫בגמר אליפות אירופה.‬
‫מיליוני אוהדי אנגליה מתעוררים הבוקר‬
‫בתקווה שסוף סוף‬
‫נבחרת הגברים‬ ‫תניף גביע חשוב ראשון מאז 1966.‬
‫...כשהקהל מחכה לסוף‬ ‫ושריקת הסיום במרחק שניות בלבד,‬
‫אנגליה משיגה את הכדור בהתקפה,‬ ‫והרסט פורץ לבד.‬
‫הקהל על המגרש! הם חושבים שנגמר!‬
‫עכשיו נגמר! זה הרביעי!‬
‫- אנגליה 4 - מערב גרמניה 2 -‬
‫בובי מור מקבל את הגביע מהמלכה,‬
‫סמל הזהב של העליונות הבינלאומית.‬
‫זכינו בגביע!‬
‫אחרי המתנה ארוכה,‬ ‫אנגליה עלתה סוף סוף לגמר,‬
‫והוא בבית, כאן בוומבלי.‬
‫ומבלי הוא אצטדיון הכדורגל המפורסם בעולם.‬
‫זה הבית של הכדורגל, נקודה.‬
‫החשיבות של ומבלי כאצטדיון, כמקום היסטורי,‬
‫כמקום מיתולוגי‬ ‫שחובה להגיע אליו פעם אחת לפחות.‬
‫עיני העולם היו על ומבלי.‬
‫היה חשוב מאוד שהכול יהיה מושלם.‬
‫סוף סוף, בימי חיי, אנגליה בגמר חשוב.‬
‫הוא חוזר הביתה!‬
‫- ראיתי את זה היום‬ ‫הוא חוזר הביתה -‬
‫היה מין גל שמחה שכל המדינה חוותה.‬
‫אנגליה!‬
‫הייתה לנו נבחרת נהדרת,‬ ‫צעירה, מחויבת, כשרונית,‬
‫והאומה נסחפה אחריה.‬
‫קדימה, אנגליה!‬
‫אני מאמין שהוא חוזר הביתה. כולנו מאמינים.‬
‫אנחנו עומדים ליצור היסטוריה.‬
‫אלוהים. אנחנו נזכה.‬
‫אנחנו נזכה ביורו,‬
‫וזה יהיה בוומבלי, בבית.‬
‫זה ממש והשקט והרוגע שלפני הסערה.‬
‫בבקשה. הנה ההזמנה למסיבה של חייך.‬
‫"בבקשה אל תיקח אותי הביתה"‬
‫אנשים... השתחררו.‬
‫"בבקשה אל תיקח אותי הביתה"‬
‫בואו נדפוק את הראש. אתם מבינים אותי?‬
‫הם מטפסים על עמודי תאורה, על רמזורים,‬
‫והמצב מסלים.‬
‫הכול היה זכוכיות.‬
‫זכוכית שבורה בכל מקום.‬ ‫זה היה כמו להיכנס ל"מלחמת העולמות".‬
‫- זה מתחיל בכל מקום -‬
‫אנשים שתו הרבה, עשו הרבה קוקאין.‬
‫יש כאן אלפי אנשים בלי כרטיסים.‬
‫זה פשוט יוצר פצצה שמוכנה להתפוצץ.‬
‫הדבר הבא שאני שומע ברדיו הוא "פריצה".‬
‫הדבר החשוב היחיד היה להיכנס למשחק.‬
‫הם תוקפים אותנו.‬
‫היינו במיעוט. והרגשתי את זה.‬
‫זה המשחק הכי גדול בכדורגל האנגלי‬ ‫זה 55 שנה,‬
‫ואנחנו על סף אסון.‬
‫איך לעזאזל זה קרה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- גמר היורו: ההסתערות על ומבלי -‬
‫תראו את זה, סקיי ספורט.‬
‫אני חם. כן. קדימה.‬
‫זו הייתה נבחרת אנגליה...‬
‫- דארן לואיס‬ ‫שדר -‬
‫ששיקפה את המדינה.‬
‫איזו יריבות? ארסנל-טוטנהאם. אתם מבינים?‬
‫אין יריבויות.‬
‫תראו את זה. ואו.‬
‫התרגשתי מהאחדות הזאת.‬
‫וזה לא היה קשור רק לעובדה‬
‫שיש מספר לא מבוטל של שחקנים שחורים בקבוצה.‬
‫פיליפס עם הכדור.‬
‫הוא עבר מגן אחד ואז עוד אחד.‬
‫ומוסר לסטרלינג!‬
‫זו העובדה שהם היו צעירים, מלאי חיים,‬
‫הם היו מחוברים לקהילות שלהם.‬
‫הם היו חבורה של אנשים שצעירים‬
‫יכלו להתחבר אליהם, גברים ונשים.‬
‫אנגליה מנצחת את הבית שלה מבלי לספוג שער.‬
‫היינו בכושר נהדר.‬
‫בין הכובשים לנבחרת‬ ‫היו סטרלינג, סאקה והארי קיין.‬
‫הביטחון היה כל כך גבוה שזאת תהיה השנה.‬
‫שו עם הכדור. הוא מוסר לגריליש.‬
‫הארי קיין!‬
‫אנגליה שתיים, גרמניה אפס!‬
‫ניצחנו את גרמניה. ואז היה את חצי הגמר.‬
‫אנגליה קיבלה פנדל בהארכה‬
‫שעשוי להעלות אותה לגמר.‬
‫זו הייתה ההזדמנות שלהם.‬
‫הקללה סוף סוף הוסרה!‬
‫אנגליה עלתה‬ ‫לגמר החשוב הראשון שלה מאז 1966.‬
‫- 12 שעות לבעיטת הפתיחה -‬
‫- אנגליה -‬
‫- אסקס -‬
‫"ידיים‬
‫"ידיים נוגעות‬
‫"מושטות"‬
‫כשהם ראו את הסרטון, ביום הגמר,‬
‫החברים שלי אמרו, "כן היום יהיה יום טוב".‬
‫"קרוליין המתוקה"‬
‫- מקס‬ ‫אוהד אנגליה -‬
‫"הזמנים הטובים מעולם לא הרגישו כל כך טוב‬
‫"כל כך טוב"‬
‫הוא חוזר הביתה, חבר'ה.‬
‫כולם רוצים להיות בחיים‬ ‫כשהמדינה שלהם מניפה את הגביע.‬
‫במיוחד כשזה בוומבלי.‬
‫- יורקשייר -‬
‫זו ההזדמנות לראות דבר שלא קרה 55 שנה.‬
‫- מייק קיגן‬ ‫כתב ספורט, דיילי מייל -‬
‫כאילו, זו היסטוריה,‬ ‫ואתה רוצה להיות שם כדי לראות אותה.‬
‫כרטיסים עלו הון תועפות.‬
‫- אני אקח אותם -‬
‫- אתן לך 4,000. -‬
‫- דבר איתי בפרטי -‬
‫- 8,000 בשוק השחור -‬
‫- אתן למרבה במחיר -‬
‫הייתי אחד מבני המזל‬ ‫שיכול היה לשלם יותר מ-600 ליש"ט‬
‫כדי לצפות במשחק כדורגל.‬
‫הם החליפו ידיים באתרים תמורת אלפי ליש"ט.‬
‫- הגש הצעה: 8,750 -‬
‫זה כבר היה יקר באופן מגוחך.‬
‫- שרופשייר -‬
‫לא היו לי כרטיסים לגמר,‬
‫אבל אין שום סיכוי בעולם...‬
‫- דן‬ ‫אוהד אנגליה -‬
‫שאצפה בגמר היורו, במרחק שלוש שעות ממני,‬
‫בבית.‬
‫כדורגל תמיד היה חלק עצום מחיי.‬
‫הוא מביא שמחה, אושר.‬
‫כשאנגליה משחקת בטורניר,‬
‫הכול מתגבר.‬
‫זו ההתרגשות שכולנו בזה יחד.‬
‫ואו. אתם מבינים אותי?‬ ‫קשה להסביר. אתה פשוט מרגיש את זה.‬
‫לא חשבתי על שום דבר אחר‬
‫פרט ל"אני לא מפספס את המשחק הזה".‬
‫כאן "מדברים ספורט".‬
‫- עשר שעות וחצי לבעיטת הפתיחה -‬
‫המאמן גארת' סאות'גייט אמר לנו‬ ‫שהוא יודע שיש התרגשות מטורפת במדינה.‬
‫כשאתה נוהג והאנשים מצפצפים‬
‫והדגלים שלהם מתנוססים מעל המכונית,‬
‫קשה לא לשים לב לכל זה.‬
‫הצלבים של סנט ג'ורג' מתנופפים סביבי!‬
‫הוא חוזר הביתה!‬ ‫-כן!‬
‫גארת' סאות'גייט, כל אנגליה איתך!‬
‫זה כמעט סוריאליסטי.‬
‫אתה לא מאמין שזה קורה ושאתה הולך,‬
‫אבל אתה הולך.‬
‫חיכיתי שחמי יבוא לאסוף אותי.‬
‫אתה שם רדיו ושומע את כל התוכניות לפני,‬
‫וזה מתחיל להיות אמיתי יותר.‬
‫- מרכז לונדון -‬
‫"הכדורגל חוזר הביתה!"‬
‫אתה עושה את הדרך ללונדון‬
‫ואתה יודע שהדבר היחיד‬ ‫שהאנשים בכל המכוניות חושבים עליו‬
‫זה המשחק שאתה הולך אליו.‬
‫- ומבלי - יורו 2020 -‬
‫- קיוויתי ליום הזה מאז שהייתי בן חמש. -‬
‫אוי! קדימה, אנגליה!‬
‫- קדימה, אנגליה, בואו נעשה את זה! -‬
‫- מת על הנבחרת הזו ועל מאמן עם שכל -‬
‫קשה לא לחשוב על החוויות שלך כאוהד אנגליה‬
‫וכל שברון הלב הנורא שהיה בעבר.‬
‫ואנגליה מחוץ לגביע העולם!‬
‫מערב גרמניה עולה לגמר‬
‫אחרי פנדלים.‬
‫הטורניר החשוב הראשון שאני זוכר‬ ‫היה מקסיקו, 1986.‬
‫הוא מתרחק מהודל במרכז המגרש.‬
‫הוא מורחק אחורה גבוה, ומראדונה כבש!‬
‫ואני זוכר שאימא שלי הייתה די דתייה.‬ ‫אנחנו קתולים, והיא אמרה,‬
‫"לך ותתפלל. אי אפשר לדעת."‬
‫אז אני זוכר שהלכתי למדרגות,‬ ‫וכרעתי ברך בתחתית המדרגות,‬
‫ואמרתי תפילה כלשהי, לא משנה איזו.‬
‫לכן אנגליה זועמת כל כך,‬
‫כי מראדונה כבש עם ידו השמאלית.‬
‫ואני זוכר שהייתי פשוט נסער.‬
‫חשבתי הרבה, "אלוהים,‬
‫אם אוכל לחזור לילד שהתפלל על המדרגות‬
‫ולהגיד לו, "תראה, זה בסדר, כי כשתגדל,‬
‫"אנגליה תהיה בגמר אירופי בוומבלי.‬
‫"יהיה לך כרטיס ואתה תהיה שם. ואנחנו נזכה."‬
‫כאן "מדברים ספורט".‬
‫גארת' סאות'גייט אומר‬ ‫שהוא מכיר באיום האיטלקי הערב בוומבלי‬
‫בעוד ההכנות האחרונות מתרחשות.‬
‫התוצאות האחרונות באמת מדהימות.‬
‫כלומר, רק שלוש תוצאות תיקו, ללא הפסדים,‬
‫ב-30 המשחקים האחרונים שלהם.‬ ‫מגיע קרדיט עצום לכולם שם.‬
‫- דרום לונדון -‬
‫בשבילי, כדורגל הוא אהבה. כדורגל זה רגשות.‬
‫הוא מחבר בין אנשים.‬
‫אני בא מדרום איטליה ממקום שנקרא ברינדיזי,‬
‫במחוז פוליה. זה העקב של המגף.‬
‫עברתי לגור כאן בלונדון ב-1993.‬
‫אם אני חושב על מיה, הבת שלי...‬
‫- ג'יאנלוקה‬ ‫אוהד איטליה -‬
‫והעובדה שהיא חצי אנגלית וחצי איטלקית,‬
‫ואני גאה בזה.‬
‫אבל אני רוצה שתרגיש איטלקית,‬ ‫עם שורשים שם,‬
‫ובשבילי, כדורגל היה דרך לעשות את זה.‬
‫הייתי מוכן להוציא כל סכום על הגמר,‬
‫ואני גם מאוד שמח וגאה‬
‫שאני נותן את המתנה הזאת למיה, הבת שלי.‬
‫יום אחד, במבט לאחור, היא תוכל לומר‬ ‫"הייתי שם עם אבא שלי בוומבלי בגמר ההוא".‬
‫הייתי בהילטון, מול האצטדיון,‬
‫וכשאני עובר את הפינה, אני רואה את הקשת.‬
‫ומיד אני מבין למה אני כאן...‬
‫- ליאם בוילן‬ ‫מנהל אצטדיון ומבלי -‬
‫מה שתכף אעשה.‬ ‫תכף אכנס לקולוסיאום הענק הזה.‬
‫אני אפיק אירוע מדהים כזה, וההתרגשות גוברת.‬
‫אתה מרגיש קצת מסוחרר.‬
‫אתה מתוח בצורה נהדרת כזו‬
‫כי אתה מבין מה עומד להתרחש,‬
‫את החשיבות של היום הזה.‬
‫אתה לא משחק על המגרש,‬
‫אבל אתה אחראי לצד הבטיחותי, לאבטחה.‬
‫וזה אצטדיון קסום.‬
‫האצטדיון הכי טוב בעולם.‬
‫אמרתי לצוות שלי,‬
‫"יש לכם את הזכות להיות בצד הזה של הגדר,‬
‫"להפיק את האירוע המדהים הזה שלפניכם.‬
‫"זה יותר מאישי. זה לאומי.‬
‫"אנחנו אצטדיון ומבלי.‬
‫"אנחנו מוכנים לזה."‬
‫- תשע שעות וחצי לבעיטת הפתיחה -‬
‫כשאימי מורידה אותי בתחנה‬ ‫לפני משחק היא אומרת,‬
‫"אל תסתבך בצרות. יום טוב, אוהבת אותך."‬ ‫ואני עונה, "בטח, אימא".‬
‫"סופר סופר ג'ק!"‬
‫כולם התרגשו מאוד.‬ ‫יכולת לראות את זה על הפנים שלהם.‬
‫אנשים ברכבת בטח שנאו אותנו.‬ ‫אבל לא היה לנו אכפת. רצינו ליהנות.‬
‫זה יום גדול. מתי זה יקרה שוב?‬
‫"אני יודע, אני בטוח,‬ ‫אני עם אנגליה עד מותי"‬
‫"קרוליין המתוקה"‬
‫אני מצפה כבר להגיע לוומבלי.‬ ‫הייתי מוכן לבזבז‬
‫משכורת חודשית על כרטיס למשחק הזה.‬
‫וחשבתי, "אם אקח 2,000 ליש"ט במזומן‬
‫"ואשים אותם מול הפנים של מישהו,‬
‫"יהיה לו קשה לסרב לזה."‬
‫כרטיסים עלו כמה אלפים.‬
‫ואני לא יכול לשלם כמה אלפים‬ ‫כדי לצפות במשחק של אנגליה.‬
‫אני מעדיף ללכת לשם בשביל החגיגה,‬ ‫למען האמת.‬
‫"הארי מגווייר!"‬
‫"הארי מגווייר!‬
‫"הוא שותה את הוודקה ואת היגר‬
‫"הראש שלו ענקי!"‬
‫זה היה משוגע, גבר.‬
‫זה רק שתייה, עידוד,‬
‫שירים, פרצופים שמחים, אדום ולבן בכל מקום.‬
‫אני מת להגיע לשם.‬
‫"אני רוצה להישאר כאן,‬ ‫לשתות את כל הבירה שלך‬
‫"בבקשה אל תיקח אותי הביתה"‬
‫הרגשתי גאווה גדולה להיות אנגלי ומאוחד.‬
‫"הוא חוזר הביתה,‬
‫"הוא חוזר, הכדורגל חוזר הביתה‬
‫"הוא חוזר הביתה"‬
‫אני יוצא אחרי העלייה במדרגות,‬
‫מסתכל לאורך רחוב ומבלי,‬
‫ופשוט אומר, "ואו".‬
‫"בבקשה אל תיקח אותי הביתה"‬
‫השעה הייתה מוקדמת. עשר וחצי בבוקר.‬
‫אתה לא חושב שיהיה כל כך צפוף,‬ ‫אבל זו הייתה מסיבת רחוב גדולה.‬
‫"קרוליין המתוקה‬
‫"הזמנים הטובים מעולם לא הרגישו...‬
‫"כל כך טוב!"‬
‫כשהגעתי לשם, הרגשתי‬
‫"ואו, אני בגמר עם אנגליה בוומבלי."‬
‫זה היה רגע מאושר לכולם.‬
‫עבדתי בהרבה עבודות,‬ ‫אבל מעולם לא עבדתי באצטדיון כדורגל‬
‫או במשחק, זו הייתה הפעם הראשונה.‬
‫- טאז‬ ‫מאבטח בוומבלי -‬
‫הייתי מעדיף להיות אוהד.‬
‫רציתי כרטיס, אבל היה מדובר באלפי ליש"ט.‬
‫זה לא סביר, בתור מאבטח.‬
‫אין לנו את המותרות האלה, למרבה הצער.‬
‫תג של יורו 2020.‬
‫לא תוכל להשיג אחד מהם שוב.‬
‫זה משהו שצריך לשמור ולהוקיר,‬ ‫להגיד לילדים שלי בהמשך, "הייתי שם.‬
‫"הייתי שם כשזה קרה."‬ ‫כי אולי הם לא יאמינו לך.‬
‫הם עלולים להגיד, "אתה משקר, אבא".‬
‫ואני לא. אני כאן. הנה ההוכחה. יש לי משהו.‬
‫אם אנגליה תזכה ביורו, אני רוצה להיות שם.‬
‫לשמוע את השאגה.‬
‫אני רוצה‬ ‫לראות אותם מניפים את הגביע, לפחות.‬
‫לראות את אנגליה בגמר, זה לא יקרה שוב.‬
‫זהו זה. איך אתם מרגישים? תהיו כנים.‬
‫איך העצבים שלכם עכשיו? אנחנו פה בשידור.‬
‫אנגליה נגד איטליה באצטדיון ומבלי המרהיב.‬ ‫האם הוא חוזר הביתה?‬
‫אנגליה תנצח! הוא חוזר הביתה!‬
‫2-1, אנגליה.‬
‫בבקשה. מי יכבוש את השער האחרון?‬
‫אני חושבת שקיין וסטרלינג.‬
‫אנגליה מנצחת 2-1 כאן היום!‬
‫קדימה, אנגליה!‬
‫בוא ננסה.‬
‫זה כאן, הגמר. איזה יום חשוב זה עומד להיות.‬
‫במשך חמישה שבועות,‬
‫הייתי במחנה של אנגליה עם השחקנים,‬
‫מדווחת בשידור חי ברדיו, יום אחרי יום.‬
‫בתור שדרנית ספורט, זה כמעט השיא.‬
‫- אמה סונדרס‬ ‫שדרית -‬
‫אז כשההזדמנות הגיעה,‬ ‫היה צריך לשכנע אותי שזה לא חלום.‬
‫את רוצה שאשיר?‬ ‫-למה לא? כולנו נצטרף.‬
‫אתה בחברה טובה כאן באוהל השידור.‬
‫פשוט הצלחנו ישר מההתחלה.‬
‫"מושיטה יד‬
‫"נוגעת בי‬
‫"נוגע בך‬
‫"קרוליין המתוקה"‬
‫אני חושבת שלפעמים את צריכה להזכיר לעצמך‬
‫כמה צעירים היו הילדים האלה.‬
‫ואני יודעת שהם גברים, אבל הם עדיין ילדים.‬
‫בוקאיו סאקה הוא נער,‬ ‫והוא היה צריך להתעורר בבוקר,‬
‫ללבוש חולצה של אנגליה,‬ ‫ושהאומה כולה תהיה על כתפיו.‬
‫אז אנחנו אומרים ש...‬ ‫הוא כובש יותר גולים ממני באימונים.‬
‫היינו בסדר בתרגיל. כמה גולים הוא סיים?‬
‫כמה הבקעת העונה?‬ ‫-כן, אני איתך.‬
‫אבל בהחלט הרגשת‬
‫שהיית בנוכחותם של אנשים מיוחדים מאוד.‬
‫זכור לי שהייתה לי קצת יראת כבוד לרשפורד.‬
‫בהחלט הייתה לו סוג של הילה סביבו.‬
‫1.3 מיליון ילדים באנגליה יוכלו לקבל שוברים‬
‫לארוחות בית ספר בחינם במהלך חופשת הקיץ‬
‫בעקבות קמפיין‬ ‫שהוביל הכדורגלן מרקוס רשפורד.‬
‫היכולת שלהם להילחם על מה שהם מאמינים‬ ‫מעידה כל כך הרבה על הנבחרת הזו.‬
‫- התגאה בידיעה שהקושי יתרום למטרתך -‬
‫הייתה להם משימה, והיא לזכות ביורו.‬
‫אבל לדעתי, המשימה הייתה גדולה הרבה יותר.‬ ‫היא הייתה להסב גאווה למדינה.‬
‫"אושר ותהילה..."‬
‫- שמונה שעות וחצי לבעיטת הפתיחה -‬
‫"אלוהים, נצור את המלכה"‬
‫גם אם אין לך כרטיס,‬ ‫הרעיון לבוא לכאן לוומבלי‬
‫ולחזות באווירה הזו, באירוע הזה,‬
‫אני מבין את הרצון‬ ‫להיות בוומבלי באווירה כזו.‬
‫זו חגיגה אמיתית.‬
‫הייתי הראשון שהגיע מהצוות של מועצת ברנט,‬
‫והחלטתי לצאת לסיבוב רציני בכל האזורים‬
‫- כריס וייט,‬ ‫מנהל התפעול, מועצת ברנט -‬
‫שעליהם אנחנו אחראים,‬ ‫להבין מה המצב ומה צריך לעשות.‬
‫ומבלי!‬
‫אנשים בבירור‬
‫יורדים מהרכבות והרכבת התחתית עם אלכוהול.‬
‫חנויות המשקאות באזור די חגגו.‬
‫זה התור לסופרמרקט.‬
‫ענק, לא?‬
‫"אנגליה"‬
‫אנשים שתו המון.‬
‫אבל המשחק מתחיל רק בשעה שמונה בערב.‬
‫"בבקשה אל תיקח אותי הביתה‬
‫"אני פשוט לא רוצה ללכת לעבודה‬
‫"אני רוצה להישאר כאן, לשתות את כל הבירה‬
‫"בבקשה אל..."‬
‫אי אפשר ללכת לכדורגל בלי לשתות בירה.‬
‫כאילו, אפשר, אבל זה פחות טוב.‬
‫כאילו, לא צריך נעלי ריצה כדי לרוץ,‬ ‫אבל זה עוזר.‬
‫גם לא צריך בירה כדי ליהנות, אבל זה עוזר.‬
‫זה פשוט הופך את הדברים למעניינים יותר.‬
‫תנו לי ס'!‬ ‫-ס'!‬
‫תנו לי ק'!‬ ‫-ק'!‬
‫תנו לי ו'‬ ‫-ו'...‬
‫קדימה, דיסקו!‬
‫אנשים היו מוכנים ליהנות.‬
‫וזו הייתה ההזדמנות לקחת חלק במשהו מדהים.‬
‫נגיף הקורונה כלא אנשים,‬
‫ואנשים רצו שהשלשלאות יוסרו.‬
‫"אל תיקח אותי הביתה‬
‫"בבקשה אל תיקח אותי הביתה‬
‫"אני פשוט לא רוצה ללכת לעבודה"‬
‫בזמן הסגר, גיליתי שרוב הזמן,‬
‫הייתי במיטה או על המיטה שלי...‬
‫כל יום.‬
‫וזה לגמרי שאב את החיים ממני.‬
‫הייתי מדוכא הרבה זמן.‬
‫להיות סגורים בבתים שלנו כל כך הרבה זמן.‬
‫אנחנו בני אדם.‬
‫אנחנו אמורים להיות בחוץ.‬
‫ברור שזה יגרום לדיכאון.‬
‫הלחץ הצטבר אצל האנשים,‬
‫אז הם היו מוכנים... פשוט להתפרע.‬
‫"הארי מגווייר!‬
‫"הוא שותה את הוודקה, הוא שותה את היגר‬
‫"הראש שלו ענקי!"‬
‫אחד הימים הטובים בחיינו.‬ ‫אין לנו אפילו כרטיסים.‬
‫אנחנו כאן רק כדי ליהנות‬ ‫-אימא חשבה שאני בגורינג.‬
‫הגעתי לוומבלי וכאילו, זה באמת שווה את זה.‬
‫אם אתפס...‬ ‫אימא, אם את רואה את זה, סליחה.‬
‫- רחוב ומבלי השתגע לגמרי -‬
‫- אנשים שולפים את הבולבול עכשיו -‬
‫- מי ייתן והפין הטוב ביותר ינצח!‬ ‫תרבות איטלקית/אנגלית -‬
‫אתה ברחוב ומבלי עם כל החברים שלך,‬
‫שותים במשך שעות בשמש לקראת גמר היסטורי,‬
‫וכולם פשוט אמרו,‬
‫"תודה רבה, אני הולך ללכת עד הסוף."‬
‫- לא ידעתי שזיקוקים חזרו לאופנה! -‬
‫- המשואה דולקת -‬
‫- רוקטמן נראה שונה השנה -‬
‫- הוא אש! -‬
‫"אחת, שתיים, שלוש, ארבע! הארי מגווייר"‬
‫אנשים פשוט השתוקקו לזה.‬
‫"יש! בואו נדפוק את הראש." אתם מבינים?‬
‫הכדורגל חוזר הביתה.‬
‫מצב הרוח במדינה נובע מכך‬ ‫שאנגליה הגיעה לכאן בהצלחה גדולה.‬
‫הכול מתחיל בגארת' סאות'גייט, מבחינתי.‬
‫בנבחרת אנגליה כולם שחקנים איכותיים.‬
‫העניין הוא להוציא מהם את המיטב.‬
‫הוא הולך לקבל החלטה ענקית.‬
‫שלושה מאחור או להישאר עם ארבעה,‬ ‫אבל עלינו לסמוך עליו עכשיו.‬
‫- מזרח לונדון -‬
‫בשעות הראשונות של היום, דעתי הייתה מוסחת.‬
‫"ואו. לצפות באנגליה בגמר טורניר חשוב."‬
‫- קווין‬ ‫אוהד אנגליה -‬
‫"האם נזכה או שניתן לזה לחמוק שוב?"‬
‫הזיכרון הכי מוקדם שלי‬ ‫הוא מייקל אואן כובש לזכות אנגליה‬
‫ולשמוע את אבא שלי לידי,‬
‫"תמסור. מה אתה עושה? תמסור."‬
‫מייקל אואן. הוא רץ נגד ההגנה של ארגנטינה.‬
‫וזה מייקל אואן!‬
‫אבא שלי השתגע. אחותי השתגעה.‬
‫אימא שלי צעקה עלינו מהמטבח, "רדו מהספה".‬
‫אחרי זה היה דגל אנגליה בחזית הבית,‬ ‫בכל טורניר.‬
‫ייתכן שאנשים‬ ‫שאינם לבנים נסעו ליד הבית שלנו‬
‫וחשבו, "שיט, לאומנים קיצונים".‬ ‫אבל אנחנו אסייתים.‬
‫ככל שהתבגרתי, נעשיתי יותר קשוב לעובדה‬
‫שאני לא אנגלי, לדעתם של אנשים מסוימים.‬
‫לאנשים רבים, זה אומר לבן.‬
‫ולכן, אם אני "לא אנגלי",‬ ‫למה אני אוהד את אנגליה?‬
‫נולדתי במרכז אנגליה.‬ ‫למה שלא אעודד את אנגליה?‬
‫אבל כשזה הגיע לנבחרת הזו, כל הרקעים האלה,‬
‫והאחדות של הסגל הזה,‬
‫זה הרגיש שהיא מאחדת את אנגליה.‬
‫אני פשוט מתרגש שאני הולך לוומבלי‬
‫לקחת חלק בזה.‬
‫- שמונה שעות ורבע לבעיטת הפתיחה -‬
‫עמדנו על המחסומים ברחוב ומבלי,‬ ‫שרנו, צעקנו וכו'.‬
‫ואז ראיתי את האוטובוס,‬ ‫והדבר הראשון שחשבתי הוא, "זה הרגע שלי."‬
‫והם כזה, "כן", כולם עודדו אותי.‬ ‫"תעלה לשם!"‬
‫אנשים זרקו לי משקאות, ותפסתי אותם.‬
‫כולם הריעו כששתיתי אותם,‬ ‫ואם לא תפסתי, הם היו כזה...‬
‫- אז זה קורה... -‬
‫כל כך הרבה אנשים צילמו אותי,‬ ‫ופשוט הרגשתי הכי גבר שיש.‬
‫חשבתי, "איזו הרגשה מדהימה".‬
‫"בואו נשתגע‬
‫"בואו נשתגע"‬
‫אחרי כמה זמן,‬ ‫הרבה אנשים התחילו לעלות על האוטובוס.‬
‫וחשבתי, "טוב, אני ארד עכשיו.‬
‫"אני את הכיף שלי עשיתי. אתן להם עכשיו."‬ ‫אבל אני התחלתי את זה.‬
‫הוא חוזר הביתה!‬
‫"הוא חוזר הביתה‬ ‫-הוא חוזר הביתה"‬
‫כולם אומרים, "אתה תמיד מחייך, לא?"‬
‫ואני אומר, "כן, חייבים לשמוח.‬ ‫להירגע. ליהנות קצת.‬
‫"לך תדע מה יש מעבר לפינה."‬
‫"אנגליה עד מותי‬
‫"אני יודע שכן! אני בטוח שכן!"‬
‫אני והצוותים שלי מעורבים בשטח.‬
‫העסק שלנו נמצא בתוך הקהל.‬
‫ביטחון הציבור הרחב, גם בתוך האצטדיון‬
‫וגם בחוץ בשעות שקדמו למשחק,‬
‫הוא באמת בעדיפות עליונה.‬
‫הייתי ברחוב אולימפיק.‬
‫אני רואה את כל זה יוצא משליטה.‬
‫זה לא ממש כיף לך, נכון?‬
‫"הארי מגווייר‬
‫"הראש שלו ענקי!"‬
‫יש כבר אנשים שיכורים מאוד.‬
‫נראה שמשתמשים בסמים ללא הפרעה.‬
‫ואם אנחנו חושבים שההתנהגות רעה עכשיו,‬
‫היא הולכת רק בכיוון אחד.‬
‫- חמש שעות ו-45 דקות לבעיטת הפתיחה -‬
‫"פשוט לא רוצה ללכת לעבודה‬
‫"אני רוצה להישאר כאן‬ ‫להסניף כל מה שיש לך‬
‫"בבקשה, אל תיקח אותי הביתה"‬
‫תוצאת סיום, חבר'ה?‬ ‫ומי יכבוש את השער האחרון?‬
‫תוצאת סיום? אם...‬
‫טוב, אם אי פעם תדחוף את חברים שלי ככה שוב,‬
‫אני אחנוק אותך עם חתיכת ספגטי.‬
‫יורד לו דם מהאף?‬
‫נראה ככה, כן.‬
‫- ניצחון או הפסד,‬ ‫זה יום מדהים לסחור בקוקאין -‬
‫- אוהדי אנגליה‬ ‫צחצחו שיניים עם קוק הבוקר! -‬
‫זה טבח, בעצם, לא?‬
‫פחיות שנזרקות, כדורים מתעופפים. כלומר...‬
‫זה נמשך המון זמן, נכון?‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה,‬
‫אבל מצד שני,‬ ‫מעולם לא ראינו את אנגליה בגמר.‬
‫זה העניין, יש כאן גמר גביע,‬ ‫גמר הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ,‬
‫איזה גמר שלא יהיה...‬
‫הסיפור התפתח לזירה אמיתית של טבח וכאוס.‬
‫בקבוקים ופחיות מתנפצים מכל עבר.‬
‫בקבוקים מלאים של בירה, בקבוקי בירה ריקים,‬
‫כשאנשים בבירור לא מודעים ולא אכפת להם‬
‫איפה הבקבוקים עלולים לנחות‬ ‫ואיזה נזק הם עלולים לגרום.‬
‫- זה מתחיל בכל מקום -‬
‫נאלצנו ליצור תחנה רפואית מאולתרת מאוד‬
‫מחוץ למרכז העירוני בברנט.‬
‫אני זוכר היטב שראיתי פציעות מזכוכית.‬
‫יש דם ותחבושות‬
‫ואנשים שמנסים בטירוף‬ ‫להעניק לאנשים את הטיפול שהם צריכים,‬
‫וזה באמת נראה קצת כמו אזור מלחמה.‬
‫אני בחדר הבקרה,‬
‫ויכולנו לראות אוהדים, שיכורים בבירור,‬
‫מסכנים את חייהם.‬
‫באותו זמן,‬ ‫הייתה בעצם נוכחות משטרתית מוגבלת.‬
‫היינו זקוקים לגיבוי ולהתערבות‬ ‫כדי לשלוט בהמון.‬
‫זה משחק שתמיד קיווינו שאנגליה תיקח חלק בו,‬
‫ואירועים חמורים בהרבה‬
‫מאפילים עליו לגמרי.‬
‫אני עומד שם וחושב, "איפה המשטרה?"‬
‫הייתה נוכחות משטרתית שם,‬ ‫אבל מטעם המשטרה המקומית.‬
‫הפריסה המרכזית הייתה אמורה‬ ‫להגיע בשעה שלוש. זו הייתה התכנית.‬
‫התחושה הייתה שהעומסים ביום הגמר,‬
‫ככל שזה נוגע למשטרה,‬ ‫יהיו כנראה במרכז לונדון.‬
‫זה מה שהם ראו במהלך הטורניר.‬
‫אז המיקוד שלהם, ההכנות וההצבה שלהם‬
‫היו קשורים יותר למרכז לונדון.‬
‫אבל המציאות ביום הגמר‬
‫הייתה שהעומסים האלה‬ ‫החלו להופיע באזור ומבלי.‬
‫הפחד הגדול היה שהאוהדים מחוסרי הכרטיסים‬
‫שגרמו לבעיות היו עכשיו על מפתן האצטדיון,‬
‫ויש עוד אנשים שמגיעים,‬ ‫אז הזדקקנו לגיבוי משטרתי הרבה יותר מוקדם.‬
‫הגענו לוומבלי, ואנחנו עוזבים את הרכבת,‬
‫והתחנה מלאה לגמרי.‬
‫מלאה.‬
‫"אחת, שתיים, שלוש, ארבע!‬
‫"הארי מגווייר!"‬
‫לא ראינו איטלקים אחרים.‬
‫הרגשנו בנחיתות מספרית ומוקפים.‬
‫"אתם יכולים‬ ‫לדחוף את הפסטה המסולסלת שלכם לתחת‬
‫"אתם יכולים לדחוף את הפסטה המסולסלת שלכם‬
‫"לדחוף את הפסטה המסולסלת שלכם לתחת"‬
‫ברגע הזה הרגשתי בפעם הראשונה בסכנה.‬
‫כשיצאתי מוומבלי פארק בעצמי,‬
‫הייתה שם זירת הרס.‬
‫- קרולין דאונס‬ ‫מנכ"לית מועצת ברנט -‬
‫רמזורים שבורים, עמודי תאורה, עצים.‬
‫כאילו פצצה התפוצצה,‬
‫והיו רק הריסות בכל מקום.‬
‫הייתי בוומבלי מספר פעמים,‬
‫וזה היה כמו...‬
‫כמו ב"מלחמת העולמות".‬ ‫זו הדרך היחידה לתאר את זה.‬
‫יצאתי מהמדרגות וחשבתי, "זה ומבלי?‬
‫"זה לא נראה ככה בימים רגילים של משחק.‬
‫"מה קורה? אין סיכוי שלכולם פה יש כרטיס."‬
‫והמון אוהדים עומדים להגיע למשחק,‬
‫איך הם יצליחו‬ ‫לעבור את כמות האנשים העצומה הזאת?‬
‫המסר הגיע למשטרה‬ ‫שאנחנו זקוקים לגיבוי מוקדם יותר,‬
‫והם הצליחו‬ ‫להביא צוותים לשטח לפני השעה שלוש.‬
‫הקושי שלנו היה‬ ‫שהרבה מהבעיות האלה והמעשים הפסולים‬
‫כבר התבססו והתפשטו.‬
‫זה היה קהל צפוף מאוד באזור קטן מאוד‬
‫שהיה לגמרי שתוי.‬
‫כולם השתוקקו שהאצטדיון ייפתח‬
‫ושהעומס הזה יירגע‬
‫כשאנשים ייכנסו לאצטדיון.‬
‫הטורניר עצמו דרש טבעת חיצונית.‬
‫היו בידוקים שהיו צריכים להיערך,‬
‫כדי שאנשים לא יוכלו פשוט לעלות במדרגות‬
‫ויציגו את הכרטיס בשערים המסתובבים.‬
‫בשעה 16:30, פתחנו טבעת אבטחה‬
‫ואפשרנו לאנשים להתחיל לעבור.‬
‫הגענו לבידוק הראשון‬ ‫בתחתית המדרגות האולימפיות.‬
‫האדם שעמד לפניי עבר.‬
‫אני זוכר שברגע שהוא עבר,‬ ‫הייתה לו מין הבעה על הפנים,‬
‫והוא חגג, כאילו.‬
‫ואז שמעתי אותו מדבר עם החברים שלו.‬ ‫הוא אמר,"אני לא מאמין שעברתי".‬
‫והוא הראה לנו שלמעשה,‬ ‫הוא עבר עם כרטיס מזויף.‬
‫משמעות הכמות העצומה של אוהדים בלי כרטיסים‬
‫הייתה שלכמות הסדרנים והמאבטחים‬
‫לא באמת היה סיכוי.‬
‫- דרוש כרטיס אחד -‬
‫חשבתי לעצמי,‬ ‫"אין שום סיכוי שאני מפספס את זה".‬
‫ופשוט חשבתי,‬ ‫"בסדר, אני אתקדם בצד שמאל של רחוב ומבלי‬
‫ופשוט אשאל את כולם, 'מישהו מוכר כרטיסים?'"‬
‫ואף אחד לא הקשיב לי בכלל.‬
‫עשיתי את כל הדרך הנה.‬
‫אני מוכן לבזבז 2,000-2,500 על כרטיס‬
‫כדי להיכנס לאצטדיון.‬
‫ולמעשה, אולי בסוף‬
‫לא אמצא מקום לצפות במשחק בכלל.‬
‫משום מקום,‬
‫אני מתחיל‬ ‫לראות בקבוקים ופחיות מושלכים עלינו.‬
‫הראשון שהגיע, זה היה כאילו,‬ ‫"אוקיי, אולי זה משהו חד-פעמי".‬
‫ואז, כן, התחלנו לשים לב לעוד כמה.‬
‫זה רק אני ומיה מוקפים באוהדים אנגלים.‬
‫הרגשתי כאילו אנחנו מותקפים.‬ ‫הם מניפים אצבע משולשת לעברנו.‬
‫והם גם די תוקפניים ומטרידים,‬
‫והמחשבה היחידה שלי הייתה להגן על הבת שלי.‬
‫ואז ראינו קבוצה של איטלקים.‬
‫ומיד הם התחילו לצעוק לעברנו,‬
‫"מה אתם עושים? בואו איתנו!‬ ‫אל תהיו לבד! בואו איתנו!"‬
‫הם ראו את הבת שלי וכולם הקיפו אותה.‬
‫והרמתי את תיק הגב שלי‬ ‫מול הפנים שלה ומעל הראש.‬
‫ואז התחלנו ללכת יחד.‬
‫ומיה הלכה עם הראש למטה, ככה,‬
‫תחת ההגנה שיצרנו לה.‬
‫ובאותו רגע, חשבתי‬
‫שאולי הייתי קצת תמים או טיפש כהורה‬
‫להביא את הבת שלי למשחק הזה.‬
‫ברגע שהשוטרים ראו אותנו, הם הקיפו אותנו.‬
‫ואז, בשלב הזה, מלווים אותנו.‬
‫אני עם חמי שהוא בערך בן 70.‬
‫והוא איש בריא, אבל הוא עדיין בן 70.‬
‫וזה כאילו,‬
‫הגענו מעבר לפינה אל המדרגות,‬
‫וזה כאילו, "ואו".‬
‫כאילו, "איך לעזאזל‬ ‫נעבור את ים האנשים הזה?"‬
‫רחוב ומבלי מלא באלפי אוהדים חסרי כרטיסים.‬
‫ברור שאין שם מספיק אבטחה,‬ ‫אין שם מספיק סדרנים,‬
‫אין שם מספיק משטרה,‬
‫והם עומדים לפתוח את השערים המסתובבים.‬
‫והאנשים האלה בלי כרטיסים‬ ‫ברחוב ומבלי יודעים‬
‫שיש 23,000 מושבים ריקים‬
‫בגלל מגבלות הקורונה.‬
‫כשמחברים הכול יחד, זו הסערה המושלמת.‬
‫אם אני הייתי סדרן באצטדיון,‬
‫הייתי מבועת לגמרי.‬
‫אמרתי לחבר שאני עובד בוומבלי.‬ ‫הוא אמר, "ירביצו לך".‬
‫אמרתי, "בסדר גמור, כן."‬ ‫כולם אמרו לי את אותו הדבר.‬
‫"אנגליה בגמר, אם היא מפסידה, אתה מת."‬
‫עניתי, "בסדר. עדיין אעבוד שם.‬ ‫זה לא ימנע ממני לעבוד שם".‬
‫אני מסתכל על רחוב אולימפיק.‬
‫נהיה לי ברור שיש כאן כל כך הרבה אוהדים‬
‫שרוצים להיכנס ואין להם כרטיס.‬
‫היינו במיעוט. והרגשתי את זה.‬
‫זה היום הכי גדול בכדורגל האנגלי.‬
‫לאפשר לאוהדים שאולי לעולם לא יקבלו הזדמנות‬ ‫לראות משהו כזה שוב,‬
‫שרוצים להיות באירוע,‬
‫יש להיות זהיר במיוחד.‬
‫- רק תחזיקו מעמד‬ ‫הוא חוזר הביתה! -‬
‫- דקלן רייס‬ ‫הגיבור שלי -‬
‫זה היה מרגש מאוד לעזוב את פארק סנט ג'ורג'‬
‫בפעם האחרונה לפני שהם נסעו לגמר.‬
‫ים של אהבה ותמיכה נפרש בפני החבר'ה האלה.‬
‫ואני חושבת שהיה נחמד לראות‬ ‫שהם זוכים לזה בחזרה,‬
‫כי הם העניקו לנו המון רגעי אושר‬ ‫שבוע אחר שבוע.‬
‫אז הגיע הזמן שנראה להם כמה מעריכים אותם.‬
‫זה היה ממש מרגש.‬
‫ואו. זה קרה עכשיו?‬
‫הצלחתי לתפוס סדרן ואמרתי,‬ ‫"תראה, חמי בן 70.‬
‫"אני קצת מודאג לגביו. יש לנו כרטיסים.‬
‫"אתה יכול להכניס אותנו, בבקשה?"‬
‫ולמרבה המזל, הוא סימן לנו לעבור.‬
‫ומשם עלינו לשער המסתובב.‬
‫ואז, ממש לפני שסרקתי את הטלפון שלי,‬
‫חשבתי, "אני אבדוק שוב,‬ ‫לוודא שהוא מאחוריי".‬
‫הסתובבתי, והוא לא היה שם.‬
‫עמד מאחוריי צעיר, בערך בשנות ה-20 לחייו,‬
‫עם חולצה של אנגליה.‬
‫שאלתי, "מה אתה עושה?"‬
‫והוא אמר, "בחייך, אחי, אתן לך 20 ליש"ט".‬
‫וכאילו, "חמי מאחוריך,‬ ‫הוא צריך להיכנס אחריי".‬
‫אמרתי, "זוז".‬
‫ואני לא אדם אלים. מעולם לא התחלתי קטטה.‬
‫ובסוף, נאלצתי להסתובב ולאיים עליו.‬
‫אמרתי, "אחי, עוף מפה".‬
‫בכדורגל הרבה אנשים מתפלחים לאצטדיונים,‬
‫כלומר נכנסים לאצטדיון בלי כרטיס.‬
‫אבל בדרך כלל לא צריך לעבור תחנות כאלה‬ ‫עד שאתה מגיע לאצטדיון ויכול להתפלח.‬
‫"תנו לי לבדוק את האזור. מה קורה מסביב."‬
‫חשבתי שאם אתכנן את זה‬ ‫ואעשה את זה בזמן הנכון,‬
‫אוכל להיכנס לאצטדיון.‬
‫- ההתפלחות הגדולה לוומבלי החלה -‬
‫- קבוצת ההתפלחות לוומבלי.‬ ‫מי רוצה לפרוץ פנימה? -‬
‫רוני!‬
‫עברתי איזו פינה,‬ ‫ופשוט שמעתי המון אנשים צועקים, "רוני!"‬
‫ואני חושב, "מה קורה פה?"‬
‫רוני!‬
‫אז אחרי שהתלהבתי שעשיתי סרטון קצר עם רוני,‬
‫כי הוא שחקן יונייטד ואני אוהד שרוף,‬
‫חשבתי, "מעניין מאיפה הוא בא,‬
‫"האם זו כניסת VIP מיוחדת,‬ ‫או שזו הכניסה של השחקנים‬
‫"או התקשורת." לא ידעתי, אבל רק חשבתי‬
‫"מעניין מה יש שם למעלה,‬ ‫המקום ממנו הוא הגיע עכשיו".‬
‫אז הלכתי בסמטה כזו,‬
‫שנפתחה לחלל גדול. ממש משמאלי‬
‫היו כמה מדרגות גדולות לכיוון האצטדיון.‬
‫כשהגעתי למעלה, היו שם המון אנשים,‬
‫והם צעקו, "אנחנו מוכנים?"‬
‫וחשבתי, "אני יודע מה הם עושים".‬
‫אני בחדר הבקרה. אני צופה במסכים,‬
‫ואז אחד הקולגות שלי צועק פתאום,‬
‫"המדרגות הספרדיות! הן הלכו".‬
‫והסתובבתי אוטומטית למסך שבו הוא צופה,‬
‫ואני רואה את ההמון הזה נכנס בכוח פנימה.‬
‫יש רגע שבו‬
‫התנהגות אנטי-חברתית ופרועה הופכת לאלימות.‬
‫ואו, פאק.‬
‫אלוהים.‬
‫והשתחלתי לאמצע הקבוצה הזו.‬
‫וכשהגענו לחזית, אנשים נרמסים,‬
‫ואני חושב, "אלוהים." ודרכתי על מישהו‬
‫ונפלתי קדימה, פשוט התגלגלתי מעל הגוף שלו,‬
‫כי ככה אני לא מניח משקל‬
‫ישירות על מישהו ועומד עליו.‬
‫אתם מבינים?‬ ‫ניסיתי לעשות את זה בצורה הכי קלה,‬
‫הכי רכה שיש.‬
‫ולא הייתי מודע ממש למה שקורה סביבי,‬
‫מבחינת אלימות וכאלה,‬
‫כי הייתי כל כך מרוכז במשימה הקטנה שלי.‬
‫זה כל מה שזה היה בשבילי.‬ ‫הייתי פשוט נואש לגמרי‬
‫לא לפספס את האירוע הזה.‬
‫אני רואה סדרן על הרצפה שהפילו אותו.‬
‫ואני צופה בתקווה שהוא יקום,‬
‫יחזור לעמוד, ולא יישאר שם.‬
‫ואני רואה שאחד כבר נשאר למטה יותר מהרגיל.‬
‫אני שומע את הצוות שלי‬ ‫כבר קורא לחובשים שיגיעו לאזור הזה.‬
‫זה מכניס אותך להלם כשאתה צופה בזה,‬
‫וחושב, "מה לעזאזל קורה פה?"‬
‫כשעברתי מעל האנשים שהיו על הרצפה וקמתי,‬
‫הלכתי בנונשלנטיות.‬
‫כי היו אנשים שעברו ורצו משם.‬
‫והם כאילו, "כן, אני בפנים!" ורצים.‬
‫אחי, כל מה שאתה עושה זה להגיד,‬ ‫"התגנבתי פנימה ואני רץ".‬
‫אתם מבינים? אז אני הלכתי בנונשלנטיות.‬
‫ואני חושב,‬ ‫"אלוהים. אני קרוב לאצטדיון עכשיו".‬
‫הם עברו לאזור בדיקת הכרטיסים הרגועה‬ ‫במדרגות הספרדיות.‬
‫האוהדים מחוסרי הכרטיסים האלה‬ ‫היו עכשיו ברחבה החיצונית,‬
‫והם מסתובבים ומחפשים נקודות תורפה.‬
‫אז אנחנו מחליטים‬ ‫לסגור את השערים המסתובבים.‬
‫מעולם לא סגרנו את השערים המסתובבים.‬ ‫מעולם לא היה צורך לעשות את זה.‬
‫אבל הרגע חזיתי במשהו שמעולם לא ראיתי.‬
‫אנחנו צריכים לסגור ולוודא שאנחנו מאופסים‬
‫וכולם מבינים מהו האיום החדש שבחוץ.‬
‫הנחתי שמשהו רע כנראה קרה‬ ‫אם האצטדיון נכנס לסגר,‬
‫ומתחיל להיות צפוף.‬ ‫אנשים רוצים להיכנס. עם כרטיס.‬
‫ואני פשוט שם, ואנשים צועקים לעברנו.‬
‫הם מתחילים להיות תוקפניים.‬ ‫"למה אתה מתעלם מאיתנו?"‬
‫ואני כזה,‬ ‫"תקשיבו, אין לנו מה לעשות בעניין.‬
‫"האצטדיון בסגר.‬ ‫אני לא יכול לפתוח ולהכניס אתכם.‬
‫"אין לי מפתח לדלת הכניסה."‬
‫"אתה עובד עלינו! כשאכנס, אני אזיין אותך!"‬
‫"אתה חושב שזה מצחיק, חרא פקיסטני?"‬
‫קיללו אותי הרבה. הייתה הרבה גזענות כלפיי.‬
‫זה מרגיז.‬
‫אבל בתפקיד הזה, אסור להתרגש יותר מדי‬
‫כי אם אנשים יראו חולשה, הם ינצלו אותך.‬
‫כשהלכתי מאחורה בצד הדרומי של האצטדיון,‬
‫הדוחק היה ממש נורא.‬
‫כל האוהדים היו בין הקיר של אצטדיון,‬
‫והקיר החיצוני.‬
‫אז בגלל הסגר, היו כנראה‬
‫אלף אוהדים או יותר‬
‫שפשוט עמדו בתור להיכנס, בצפיפות רבה.‬
‫ופשוט נמחצתי‬
‫בין הרבה גברים גדולים, בעיקר.‬
‫ואני רק בגובה מטר וחצי,‬
‫וזה הרגיש ממש מפחיד.‬
‫זה עלול להתברר כמצב רציני מאוד.‬
‫כל הזמן חשבתי, "הלוואי שאף אחד לא ייפגע".‬
‫עכשיו יש לך התכנסות עצומה של אנשים‬
‫שרוצים להיכנס לאצטדיון.‬
‫אתה מנסה להימנע מהימחצות,‬ ‫שבה צפיפות ההמון במקומות צרים הופכת...‬
‫- כריס בריאנט‬ ‫מנהל טורנירים ואירועים -‬
‫צפופה מדי, משמעותית מדי,‬
‫ופציעה חמורה עלולה להתרחש.‬
‫למען ביטחון הרוב,‬
‫החלטנו להפעיל מחדש את השערים המסתובבים.‬
‫- הפעל שערים -‬
‫אני כל כך שמח שהגענו סוף סוף לשערים.‬
‫והשלט הופך לאדום, מצפצף, והוא לא נפתח.‬
‫ואני כזה, "מה קורה?"‬
‫ואחד הסדרנים בא במהירות‬ ‫ובודק את הכרטיסים שלי,‬
‫והוא אמר, "טוב, אתה ביציע הלא נכון".‬
‫"אבל אני איטלקי, איך ייתכן שקיבלתי כרטיס‬
‫"ליציע האנגלי ולא האיטלקי?"‬
‫והוא אמר, "אדוני, אני לא יכול לעשות כלום".‬
‫הם כבר זרקו עלינו המון פחיות בירות.‬
‫אתם יודעים, יש איתי ילדה. זה לא ממש בטוח.‬
‫התחננתי בפני הסדרנים, "בבקשה".‬
‫והם רק, "אדוני, הכרטיס שלך לשם. לך לשם."‬
‫וברגע שיצאנו מהתור,‬
‫אנחנו שני האיטלקים היחידים‬ ‫שנותרו מחוץ לאצטדיון ומבלי.‬
‫באותו רגע זה הכה בי, ואני כזה, "אוי, שיט".‬
‫הייתי בכניסת מועדון ומבלי,‬
‫בצד של האצטדיון,‬
‫מפקח על הגעת אורחים מאופ"א.‬
‫כבר נוצר תור די גדול של אנשים שרצו להיכנס.‬
‫הסתערו על מועדון ומבלי.‬ ‫זה היה משהו לא ייאמן באותו יום.‬
‫אני זוכר שדיברתי עם אבא‬ ‫שהיה שם עם התאומות שלו,‬
‫- אוגו‬ ‫אוהד אנגליה ושחקן ראגבי לשעבר -‬
‫וזה המשחק הראשון שלהן בחיים.‬
‫וגם הערכתי את ההתרגשות שלו,‬ ‫כי היינו באותו מצב.‬
‫היינו באותו מצב. הוא יצא לבילוי משפחתי,‬
‫ואני הייתי שם עם המון חברים.‬
‫אבל מהרגע הזה, זה היה פשוט טבח.‬
‫- האצטדיון שהכי קל לפרוץ אליו בעולם -‬
‫- הגמר הראשון בחייכם. תעשו כל מה שצריך! -‬
‫הייתי די קרוב לגדר.‬
‫כ-30 או 40 אנשים נדנדו את הגדר‬
‫כדי לבנות מומנטום ואז להפיל אותה.‬
‫היא נופלת! נכון?‬
‫אוי, פאק!‬
‫אלוהים! הם עשו את זה.‬
‫אוי, לא!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫שיט.‬
‫ואז היה מבול של אנשים שעברו.‬
‫אפשר היה לראות שהאנשים בתור דאגו ופחדו.‬
‫האבא הזה נמצא שם עם שתי בנותיו,‬
‫והוא מגן עליהן מפני בקבוקים שנזרקו.‬
‫מאלפי אנשים פרועים כאלה שפשוט נכנסים.‬
‫אבל נאלצנו להישאר שם בתור‬
‫בזמן שכל הכאוס והטבח התרחשו סביבנו.‬
‫גם הסוסים לא יכולים לעשות כלום עכשיו.‬
‫קדימה, תסתערו עליהם. לכו על זה.‬ ‫-כן.‬
‫פשוט רוצו לעברם. הם יעדיפו לזוז.‬
‫ניסיתי לעזור כמיטב יכולתי.‬
‫אני ועמיתיי ניסינו להרים מחדש את הגדר.‬
‫ואז גדר נופלת כאן, ואתה מרים אותה חזרה,‬
‫ואז נופלת אחת שם.‬
‫זה באמת הרגיש כמו "הכה בחפרפרת"‬ ‫במשך כמעט 45 דקות.‬
‫דבר לא הוכתב על ידי האבטחה או המשטרה,‬
‫אלא ע"י האוהדים מחוסרי הכרטיס.‬
‫"איך זה ייפתר? מתי הם יפסיקו?‬
‫"מתי המשטרה תשתלט על זה?‬
‫"והאם יתנו לנו לעשות את מה שבאנו לעשות?"‬
‫שזה לצפות בנבחרת שלנו זוכה ביורו.‬
‫ראינו הרבה אנשים עולים במדרגות האולימפיות.‬ ‫ואז אני וכמה חברים שלי עלינו במדרגות,‬
‫והסתובבנו מסביב אצטדיון.‬
‫ואז ראינו הרבה אנשים רצים פנימה לאצטדיון.‬
‫כמה אנשים הלכו לשם‬ ‫ולא חשבו אפילו לפרוץ לאצטדיון,‬
‫אבל כשהם היו בתוך האווירה שם‬
‫ומהאדרנלין של לראות אנשים עושים את זה,‬
‫הם פשוט עשו את זה. הם אפילו לא הבינו‬
‫שזה בגלל האדרנלין.‬
‫אבל לפעמים אתה יכול לשלוט בעצמך.‬ ‫אולי זה קצת מוגזם לעשות את זה.‬
‫לפני השערים המסתובבים, מחוץ לאצטדיון,‬
‫היה סדרן אחד או שניים בכל כניסה.‬
‫ואז, בתוך האצטדיון,‬
‫אחרי השער המסתובב, היה עוד אחד.‬
‫אז בכל אחד מהם היו שניים או שלושה סדרנים.‬
‫אבל בגלל שהיו כל כך הרבה אנשים‬ ‫שניסו להתגנב פנימה,‬
‫מדי פעם, המאבטחים בתוך האצטדיון‬ ‫היו רצים לעזור לחבריהם,‬
‫מה שהשאיר חלון זמן קטן מאוד‬ ‫שבו בתור אחד לא הייתה אבטחה.‬
‫תפסתי חולצה של בחור ואמרתי,‬ ‫"אחי, אני נכנס איתך".‬
‫נכנסתי מאחוריו. אני בתוך האצטדיון.‬
‫הבחור חוזר,‬
‫תופס קודם את האיש שאיתו נכנסתי.‬
‫עקפתי אותו, הלכתי משם, שוב בנונשלנטיות,‬
‫ואני ממש מתפלל, "בבקשה".‬
‫בכל צעד שלי, אני חושב, "בבקשה".‬
‫ואני מתחיל להתרחק ממנו.‬
‫כל האדרנלין זורם לך בגוף.‬
‫זו הייתה התרגשות טהורה, אושר.‬
‫ואני באצטדיון, ואני פשוט חושב, "אלוהים‬
‫"עשיתי את זה, עדיין יש לי כסף בכיס.‬
‫"לא בזבזתי אגורה." מטורף.‬
‫מה אנחנו צריכים לעשות‬ ‫כדי להיות טובים יותר מאיטליה הערב?‬
‫מנקודת המבט שלי, זה ככה:‬
‫אני תמיד נותן לקבוצות שאני עובד איתן‬ ‫רשימה של מה שצריך לעשות כדי לזכות בטורניר.‬
‫שערים נקיים.‬
‫צריך שניים עד שלושה בטורניר.‬
‫לפני הטורניר הזה, אמרתי, "הארי קיין חייב‬
‫טורניר גדול אם ברצוננו להצליח."‬
‫והדבר האחרון ברשימה שלי,‬
‫שאולי יקרה הערב,‬
‫לנצח בדו-קרב פנדלים.‬
‫זו רשימה שאנחנו מקווים‬ ‫שלא תגיע עד לדו-קרב פנדלים.‬
‫אנחנו מקווים‬ ‫לניצחון ב-90 דקות של אנגליה, כמובן.‬
‫אני בחדר הבקרה, ואני שומע מילה‬
‫שהדהדה בראשי במשך חודשים לאחר מכן,‬
‫והיא, "פריצה".‬
‫ואז אני רואה על המסכים זרם של אנשים‬
‫שפורצים את דרכם בכוח.‬
‫"הכדורגל חוזר הביתה!"‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה בחיים שלי.‬
‫עדר זומבים רץ פנימה, נופל,‬ ‫אנשים דורכים עליהם.‬
‫זה היה טירוף.‬
‫בן זונה!‬
‫יש עימות בין האנשים שנכנסו באופן חוקי‬
‫והאנשים שנכנסו באופן לא חוקי,‬
‫ופורצות מריבות וקטטות.‬
‫עוף מפה!‬
‫ישר לפרצוף!‬
‫תעשה את העבודה המחורבנת שלך!‬
‫אם הייתי זורק את עצמי מול כל האנשים האלה,‬
‫סביר להניח שלא הייתי יושב כאן היום.‬
‫אז רצתי הצידה, השענתי את היד על הדלת,‬
‫ניסיתי לדחוף אותה מהצד.‬
‫ואני שם פשוט, דוחף.‬
‫לא הצלחתי. ופתאום, באורח פלא,‬
‫אני לא יודע מה קרה, הדלת נסגרה.‬
‫"קרוליין המתוקה‬
‫"הזמנים הטובים מעולם לא נראו כל כך טוב"‬
‫"כל כך טוב!‬
‫"נטיתי‬
‫"להאמין שהם לעולם לא יהיו"‬
‫התיישבנו במקומות שלנו, ואז ראית...‬
‫וכשאני אומר, "נחיל",‬
‫אני מתכוון לנחיל של אנשים שעוברים‬
‫את הכניסה שבה נכנסנו‬
‫ופשוט רץ לצד השני של האצטדיון,‬
‫דרך המושבים, ומגיע למקום שבו ישבנו.‬
‫אנשים פשוט הגיעו בלי הפסקה.‬
‫חשבתי,‬ ‫"אני מקווה שאף אחד לא ייקח לי את המושב".‬
‫והפלא ופלא,‬ ‫אנשים עשו זאת כשהלכנו להביא שתייה.‬
‫אמרתי, "אחי, שילמתי 500 ליש"ט על המושב.‬ ‫אני רוצה לשבת בו".‬
‫והוא אמר, "באמת? יש לך כרטיס?‬
‫אמרתי,"כן, יש לי כרטיס."‬ ‫הוא פנה לחבר שלו ואמר,‬
‫"היי, השניים האלה שילמו על כרטיסים",‬ ‫והם פרצו בצחוק.‬
‫והוא והחבר שלו סיפרו שהם באו במיניבוס‬
‫עם עשרה או 12 אנשים,‬
‫מתוך כוונה לפרוץ פנימה, וכולם הצליחו.‬
‫- שמונה דקות לבעיטת הפתיחה -‬
‫ידענו שהרבה כאלו נכנסו לאצטדיון,‬
‫והם התפזרו, הם היו בכל מקום.‬
‫עכשיו חשוב לא להתעקש על זה,‬
‫ולקבל את העובדה שהם ניצחו.‬
‫אבל אנחנו רואים שיש עוד הרבה אנשים‬ ‫שמתקהלים סביב האצטדיון,‬
‫אבל בעיקר בתחתית המדרגות האולימפיות.‬
‫אתה מודע לאיום הזה.‬ ‫לא כל שער מסתובב צריך להיפתח,‬
‫אז אנחנו מתחילים לסגור אותם.‬
‫אף אחד אחר לא צריך להיכנס חוץ ממאחרים.‬
‫יש לנו שיטה לזה. אנחנו נסגור.‬
‫"אלוהים, נצור את מלכתנו..."‬
‫מנגנים את ההמנון הלאומי‬
‫והשערות ממש...‬
‫זו קלישאה, אבל הן באמת...‬
‫יש תחושה שקשה לתאר, אבל זה כמו...‬
‫כאילו אני בטירוף לקראת האירוע.‬
‫זה ההמנון ששמענו כל כך הרבה פעמים בעבר‬
‫אבל לעולם לא על במה כזאת.‬
‫והחבר'ה האלה שם,‬ ‫שרים את ההמנון הלאומי שלי,‬
‫ההמנון הלאומי שלך,‬
‫והם עומדים לצאת ולנסות לנצח‬
‫טורניר חשוב עבור המדינה שלנו.‬
‫"שלח לה ניצחון..."‬
‫בזמן שההמנון מתנגן,‬ ‫יש לי 6,000 איש שם בחוץ.‬
‫הם החליטו עכשיו שזו בעיטת הפתיחה.‬ ‫זה הזמן שהם צריכים להיכנס,‬
‫ויש גל גדול במעלה המדרגות‬ ‫שדוחף לכיוון האצטדיון.‬
‫השוטרים, בשלב הזה,‬
‫מרימים את האלות והולכים בנחישות.‬
‫רואים את כל השוטרים בציוד לפיזור הפגנות,‬ ‫והם מעבירים מסר.‬
‫אבל האם המשטרה תשתלט עליהם?‬ ‫האם המשטרה תצליח לעצור אותם?‬
‫כולנו מכירים את הגיבורים של 1966,‬
‫אבל זו תקופה אחרת.‬
‫זו הנבחרת של גארת' סאות'גייט,‬
‫ועכשיו הם על סף יצירת היסטוריה משלהם.‬
‫כל המדינה מאוחדת.‬
‫אבל איטליה תספק את המבחן הקשה ביותר‬ ‫לאנגליה עד כה.‬
‫הקבוצה של מאנצ'יני‬ ‫לא הפסידה משחק כבר שלוש שנים.‬
‫- בעיטת הפתיחה -‬
‫איטליה מתחילה,‬
‫וגמר יורו 2020 יצא לדרך.‬
‫המשחק סוף סוף כאן. כל היום עסק בזה.‬
‫ואני זוכר שהכדור הוגבה פנימה ללוק שו.‬
‫והנה בא לוק שו!‬
‫אין אושר גדול מזה באותו רגע.‬
‫הייתי עם הרבה חברים.‬
‫אנחנו פשוט קופצים.‬
‫כולם נפלו על הרצפה מצחוק. זה היה אדיר.‬
‫זה היה טוב מכדי להיות אמיתי.‬
‫אבל זה היה נכון.‬ ‫הייתי שם, וזה קרה, וזה היה מדהים.‬
‫זה התרחיש הגרוע ביותר.‬
‫לא תיארתי שאיטליה תספוג גול מוקדם כל כך.‬
‫אבל זו רק ההתחלה. הכול יכול לקרות.‬
‫קדימה, איטליה.‬
‫קייזה מתקדם.‬
‫והוא בועט! לפיקפורד לא היה סיכוי.‬
‫המציאות הכתה בכולם, כאילו,‬ ‫"למעשה, לא ניצחנו במשחק הזה".‬
‫האווירה באצטדיון השתנתה‬ ‫ונהייתה הרבה יותר מתוחה ומורטת עצבים.‬
‫פשוט הרגשת שהאיטלקים משתלטים על המשחק.‬
‫אני זוכרת שממש הרגשתי הקלה שהשריקה נשמעה,‬
‫כי נראה היה שאיטליה עומדת לכבוש.‬
‫בכל המסכים בחדר הבקרה‬ ‫ראינו כמות עצומה של אנשים‬
‫מול שורת השוטרים.‬
‫"למה זה קורה?"‬
‫בכל פעם שהסתכלנו,‬ ‫ובכל פעם שדיברנו עם המשטרה,‬
‫זה, "הם ממשיכים בשלהם. הם לא זזים".‬
‫"פשוט תעזבו. פשוט תלכו."‬
‫...המסך הגדול עכשיו,‬ ‫רגעי השיא של מה שראינו עד כה.‬
‫במחצית, מיה ישבה‬
‫קצת שפופה במושב שלה.‬
‫"מיה, בואי נלך.‬ ‫בואי ננסה להגיע לאוהדים האיטלקים."‬
‫היה בחור אחד. הוא נראה ממש חשוב.‬
‫אז אמרתי, "בבקשה, אנחנו איטלקים,‬ ‫הם זורקים עלינו בירות.‬
‫"אנחנו לא נהנים מהמשחק.‬
‫"אנחנו רוצים להיות עם האיטלקים, בבקשה."‬
‫והוא אמר, "בואו אחריי".‬
‫אנחנו רק הולכים אחריו,‬
‫והוא פותח את הדלת האחרונה,‬ ‫ואנחנו רואים שוב את המגרש.‬
‫היינו בבית. היינו כל כך מאושרים.‬
‫- אנגליה 1 - איטליה 0 -‬
‫במחצית השנייה‬
‫האיטלקים העבירו כיתת אמן בהגנה.‬
‫אתה מתחיל להרגיש, "זה לא יתרון נוח בכלל.‬
‫"אני יודע שאנחנו מנצחים,‬ ‫אבל איבדנו שליטה על המשחק הזה."‬
‫הרמה פנימה. סכנה לאנגליה.‬
‫ובונוצ'י כובש!‬
‫איטליה אחת, אנגליה אחת.‬
‫אפשר לנצח עכשיו?‬
‫בואי נקווה.‬
‫קדימה, מיה!‬
‫איטליה!‬
‫כמעט שאין הרגשה יותר נוראה‬
‫מיריבה שכובשת בוומבלי.‬
‫הרעש פשוט מקיף אותך. אי אפשר להתחמק מזה.‬
‫אנחנו מאפשרים לאיטליה לכבוש,‬
‫ומצב הרוח יורד. פתאום אנחנו פגיעים.‬
‫הלחץ גובר.‬
‫כי זה כל כך קרוב עכשיו, וכל החלקה,‬
‫טעות או מסירה גרועה עלולה להיות קטלנית.‬
‫ואנחנו בהארכה בגמר אליפות אירופה.‬
‫איטליה בהתקפה.‬
‫והכדור חוזר! אבל יוצא החוצה.‬
‫במחצית השנייה של ההארכה,‬ ‫איטליה המשיכה לשלוט‬
‫אבל לא כבשה.‬
‫וממש שניות לפני שריקת הסיום,‬
‫סאות'גייט עושה חילופים אחרונים.‬
‫הוא מכניס את רשפורד וסאנצ'ו,‬
‫ככל הנראה ללא סיבה אחרת מלבד לבעוט פנדלים.‬
‫זה הרגיש כמו החלטה משמעותית.‬
‫החבר'ה האלה בטח נותנים בראש באימונים,‬
‫עם הפנדלים, לדעתו, כי שניהם צעירים.‬
‫השופט שורק לסיום, והגיע הזמן לפנדלים.‬
‫למה החבר'ה האלה נלחמים באלה?‬
‫לא נותנים לנו לעבור.‬
‫אתם לא אמורים לעבור.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אז מה הסיפור?‬
‫אני צופה באנשים מחוץ לאצטדיון.‬
‫אם אנגליה תנצח, הם רוצים להיות בפנים.‬
‫הם רוצים לראות את אנגליה מניפה את הגביע.‬
‫אבל הם לא יכולים להיכנס כי הכול סגור.‬
‫עם זאת, יש לי עכשיו דילמה ענקית‬ ‫לגבי ביטחונם של 67,000 אנשים.‬
‫ולמען ביטחונם של 67,000 איש,‬
‫עליי לפתוח את דלתות היציאה לפני סוף המשחק.‬
‫אבל עכשיו יש לי בחוץ‬ ‫שורת שוטרים עם 6,000 אנשים.‬
‫אם הם יראו שהדלתות נפתחות‬
‫ואז ישמעו את השאגה מתגברת כי אנגליה ניצחה,‬
‫האם הם יכנסו פנימה?‬
‫החבר'ה האלה אינם אוהדי אנגליה.‬ ‫הם לא אוהדי כדורגל. לא יודע מה הם.‬
‫הם סתם חבורה של אנשים‬ ‫שיפרצו את דרכם בכוח.‬
‫אתה צופה מה עלול לקרות אם אנגליה תנצח.‬
‫והתוצאה הבטוחה ביותר היא הפסד של אנגליה.‬
‫איך העצבים?‬
‫אנגליה מוצאת את עצמה שוב בדו-קרב פנדלים.‬
‫אנשים אומרים שפנדלים זה לוטו.‬ ‫שטויות. זה לא לוטו.‬
‫זו אמנות שדורשת מיומנות רבה‬
‫באווירה מלחיצה מאוד שאי אפשר אפילו לדמיין.‬
‫- פנדלים‬ ‫איטליה 1 - אנגליה 0 -‬
‫כשאתה בועט פנדל, אתה צריך שיהיו לך ביצים.‬
‫הכול יכול לקרות. אנשים קורסים תחת לחץ.‬
‫במיוחד מול המדינה שלך, לנצח בגמר.‬
‫מקו האמצע ועד לרחבת העונשין,‬
‫זו הליכה ארוכה מאוד.‬
‫בבקשה, אלוהים.‬ ‫לא אכפת לי מי יכבוש, מי יחטיא.‬
‫מי יהיה הגיבור.‬
‫אני מתפלל שננצח.‬
‫שער. אחת-אחת.‬
‫- פנדלים‬ ‫איטליה 1 - אנגליה 1 -‬
‫הצלה!‬
‫ידה של אנגליה על העליונה.‬
‫- איטליה 1 - אנגליה 2 -‬
‫בונוצ'י הבא בתור.‬
‫אז זה 2-2.‬
‫ועכשיו ניגש...‬
‫מרקוס רשפורד.‬
‫מרקוס רשפורד לאנגליה.‬
‫והוא בועט לקורה!‬
‫ופתאום, הראשים בידיים.‬
‫- פנדלים‬ ‫איטליה 2 - אנגליה 2 -‬
‫אנגליה צריכה לכבוש כדי להשוות.‬
‫זה ג'יידון סאנצ'ו.‬
‫אנגליה על סף הפסד.‬
‫אני צריך אותך.‬ ‫פיקפורד, אני צריך הצלה גדולה ממך.‬
‫והוא עשה את זה!‬
‫יש מין אנרגיה מחודשת.‬
‫אתה שוב מאמין הרבה יותר.‬
‫קיבלנו גלגל הצלה,‬ ‫אז עלינו רק לכבוש את השער הזה,‬
‫ופתאום, שוב יש סיכוי.‬
‫בוקאיו סאקה ניגש.‬
‫"רק אל תחמיץ. אל תחמיץ.‬
‫"אבל 'אל תחמיץ' לא בשביל שננצח,‬ ‫'אל תחמיץ' לטובתך."‬
‫בוקאיו סאקה,‬
‫בן 19,‬
‫כדי לשמור על חלום האומה בחיים.‬
‫הזוכה ביורו 2020,‬
‫איטליה!‬
‫גארת' סאות'גייט הולך ישר לסאקה.‬
‫ברור שזו שעתו הקשה.‬
‫זה לא היה הסוף שרצינו.‬
‫בסוף המשחק, התחיל לרדת גשם.‬
‫ובשלב הזה, החבורה הזו פשוט הסתובבה.‬
‫וזה היה כאילו כולם קיבלו את אותה הודעה.‬
‫כולם הסתובבו ופשוט התחילו ללכת.‬
‫וזו הרגשה נוראית לחוש הקלה.‬
‫הקלה היא הדבר הלא הנכון להרגיש,‬ ‫אבל זה מה שהרגשנו.‬
‫פשוט הרגשתי כאילו כל העולם התמוטט.‬
‫כאילו, מכל האמונה הזאת‬
‫וכל הציפייה שנבנתה לפני לגמר,‬
‫כולם מאוחדים,‬
‫הכול נעלם.‬
‫מצב הרוח של האנשים השתנה. הוא עבר‬
‫מהתרגשות שיא לזעם.‬
‫אני שם בתור בחור אסייתי.‬
‫אני רואה את שלושת השחקנים השחורים‬ ‫שהחמיצו פנדל,‬
‫עבורי, לא הייתה שאלה שיקללו אותם.‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬
‫- רק הכ***ם השחורים החמיצו. -‬
‫- חזור לניגריה. -‬
‫גזענות כלפי הכדורגלנים‬ ‫האנגלים, הצעירים והשחורים המוכשרים שלנו.‬
‫- אל תחזרו לכדורגל. -‬
‫- לכו תזדיינו -‬
‫כשאתה מצליח והכול חיובי,‬
‫אז אתה אחד מאיתנו,‬ ‫וברגע שאתה מפשל, אתה לא.‬
‫הנה זה שוב.‬
‫- בואו לקחת בננה -‬
‫- עופו מהמדינה שלי. -‬
‫אימא שלי סימסה לי ואמרה,‬
‫"תודיע לי שחזרת הביתה בשלום?"‬
‫קללות נגד פקיסטנים נזרקו באופן חופשי,‬
‫וזה קשה מאוד לאנשים שמעולם לא היו במצב כזה‬
‫להבין את זה.‬
‫צריך לא ליצור קשר עין עם אף אחד,‬
‫להימנע ממגע עם אנשים.‬
‫אני לא רוצה להיתקל במישהו בטעות,‬
‫שפשוט יסתובב ויחבוט בי בפנים.‬
‫בסוף המשחק, רציתי לצאת.‬
‫אבל אפשר היה לשמוע שירים גזעניים.‬
‫תוך כדי שהאוהדים יוצאים, הם מעירים הערות.‬
‫"השחור הזה. הכ**י ההוא".‬
‫אני מכסה את הראש בברדס והולך משם.‬
‫הביתה.‬
‫- זין על סאנצ'ו -‬
‫אתמול בלילה, אחרי המשחק,‬
‫ציור הקיר הזה של מרקוס רשפורד הושחת.‬
‫הכדורגל שוב במרכז של עניין חברתי רחב יותר.‬
‫- זבל מחורבן -‬
‫מרקוס רשפורד שינה מדיניות ממשלתית‬
‫לטובת טיפול בילדים מרקע עני,‬
‫וציור קיר שתמך בו הושחת.‬
‫זה מסוג הדברים שגורם לך להתחיל לפקפק‬
‫במדינה שבה אתה חי.‬
‫זה פשוט מזעזע.‬
‫פשוט מזעזע.‬
‫ואו. מה שהוא עשה למען הקהילה גם.‬
‫ידענו שזה יקרה היום. זה פשוט נורא.‬
‫מרקוס רשפורד ניסה בכל כוחו‬
‫לעזור לאנגליה לזכות בגביע ולהסב לנו אושר.‬
‫ופתאום הוא נבל שחוטף איומים.‬
‫זה מקומם.‬
‫מה שאני מרגיש עכשיו‬ ‫חורג הרבה מעבר לכדורגל.‬
‫זה קשור לגזענות טהורה‬ ‫שאי אפשר להתעלם ממנה.‬
‫לא צריך את זה.‬
‫כאילו, צבע העור של מישהו לא ישנה‬ ‫אם הוא יכבוש פנדל או לא.‬
‫כאילו, "מה אתם מקבלים מזה?‬
‫"קדימה, אחי, תתאפס על עצמך. תתבגר קצת."‬
‫הייתי בהלם‬
‫שכל כך הרבה אנשים היו גזענים כל כך בגלוי.‬
‫אתם יודעים, אני עובדת בברנט.‬ ‫אני חיה בקהילה רב-גזעית,‬
‫ופשוט לא חשבתי שזה יקרה.‬
‫אז זה מראה שאפשר לחיות במעין בועה.‬
‫האנשים האלה חיים בינינו.‬
‫נשמע מוזר להגיד את זה.‬ ‫אבל הם כן, והם שוחקים את החברה שלנו,‬
‫ופוגעים באנשים כל יום.‬
‫והשאלה הייתה, מבחינתי,‬
‫"מה נעשה לגבי זה עכשיו?"‬
‫אני מקווה שהשחקנים ראו‬
‫שהייתה תמיכה עצומה ומדהימה בהם.‬
‫- חלאות גזעניות הם בושה לאנגליה -‬
‫- אתם אוהדים בכלל? -‬
‫- הריעו להישגיהם. -‬
‫- מדהימים לגמרי -‬
‫- הם היו פנטסטיים. -‬
‫- אנחנו גאים -‬
‫- האוהדים האמיתיים איתכם -‬
‫- תרימו ראש -‬
‫הגרפיקה הזו ששותפה בכל מקום‬
‫עם הכתרים על שלושת השחקנים שהחמיצו פנדל‬
‫ושהם מלכים.‬
‫- גיבור -‬
‫- נערץ‬ ‫מודל לחיקוי -‬
‫אני חושב שצריך רק להסתכל על הדרך‬
‫בה אנשים התגייסו‬ ‫למען רשפורד, סאנצ'ו וסאקה.‬
‫לדעתי, הם מראים תחושת קהילתיות גדולה יותר‬ ‫ואחדות ומטרה במדינה הזאת.‬
‫התגובה נתנה לי תקווה. כמובן.‬
‫- הקץ לגזענות! -‬
‫אנשים באו להראות את אהבתם ואת תמיכתם‬
‫ובאמת להראות לבחורים,‬
‫שאולי הרגישו שכולם שונאים אותם,‬
‫שאין בזה אמת כלל.‬
‫מבזק חדשות הערב.‬
‫בעשר הדקות האחרונות, מרקוס רשפורד התבטא‬
‫לאחר ההפסד בפנדלים לאיטליה אמש.‬
‫הוא פרסם, "אני יכול‬ ‫לקבל ביקורת על הביצועים שלי כל היום,‬
‫"אבל לעולם לא אתנצל על מי שאני‬ ‫ועל המקום שממנו באתי.‬
‫"ההודעות שקיבלתי היום היו חיוביות להדהים,‬
‫"והייתי על סף דמעות כשראיתי את התגובה."‬
‫- האהבה תמיד מנצחת -‬
‫אולי זה ריפא את הפצע באותו רגע,‬
‫אבל זה לא...‬
‫זה לא הרווה את צימאוני.‬
‫אני יותר מדי מנוסה‬
‫להאמין שזכייה באליפות אירופה‬
‫תהיה שיקוי הקסם‬ ‫שיפתור את התחלואות של החברה.‬
‫זה סיפק לנו רגע.‬
‫זה סיפק לנו פרק זמן שבו יכולנו להתאחד.‬
‫אבל במונחים של פתרון הבעיות,‬ ‫זה לא היה יכול לעשות את זה.‬
‫אז מה זה אומר עלינו כמדינה?‬
‫זה אומר שיש לנו עבודה לעשות‬
‫כדי לטפל בזה.‬
‫אני לעולם לא רוצה לחוות שוב‬ ‫את מה שעברתי ביום ההוא.‬
‫אני אהיה כן.‬ ‫עדיין לא התגברתי לגמרי כי זה כאב.‬
‫זה ממש כאב.‬
‫ראינו דברים שמעולם לא ראינו.‬
‫למחרת, אתה חושב,‬
‫"איך אף אחד לא מת?"‬
‫היה מזל גדול שלא היו הרוגים,‬
‫לדעתי.‬
‫זה היה חסר תקדים לגמרי. זה היה מגעיל.‬
‫האצטדיון התמודד עם זה בצורה מדהימה,‬
‫בנסיבות קשות ביותר.‬
‫כמה אוהדים צולמו‬ ‫פורצים את המחסומים מחוץ לאצטדיון‬
‫ורצים במדרגות לכיוון האצטדיון הלאומי.‬
‫כשהתעוררתי למחרת בבוקר‬ ‫וראיתי חדשות הספורט,‬
‫נשבע שאני לא משקר,‬
‫הסרטון הראשון שאני רואה‬
‫זה הסרטון של האוהדים שהייתי איתם,‬
‫ומדברים שם שהולכים להעמיד לדין אנשים,‬
‫שבודקים את מצלמות האבטחה,‬
‫והלב שלי ירד לתחתונים.‬
‫אני חושב, "מה עשיתי כאן?"‬
‫אתה מתבייש בזה?‬
‫אני לא מתבייש במה שעשיתי.‬
‫ב-2020, כולנו היינו כלואים בבתים שלנו,‬
‫לא יכולנו להסתובב,‬
‫יכולנו לצאת רק כדי לעשות קצת כושר.‬
‫ובכל הזמן שעשינו את זה,‬
‫המנהיגים של המדינה שלנו חגגו.‬
‫איך אני יכול להרגיש שעשיתי משהו לא בסדר?‬
‫לחזות באנגליה זוכה בגביע ראשון מאז 1966,‬
‫לא הייתי מפספס את זה... בשביל אף אחד.‬
‫אני עדיין חושב שאנגליה והאנגלים‬
‫נחמדים מאוד, בעלי ראש פתוח,‬
‫סובלניים מאוד לאנשים ולתרבויות אחרות.‬
‫אבל ביום האחד ההוא,‬
‫אנגליה כמעט הפכה לאויבת,‬
‫גם בגלל האופן‬ ‫שהאוהדים התייחסו אלינו באותו יום.‬
‫ולעתים קרובות אני חושב שהם עשו לי טובה.‬
‫מיה, כשהיא מדברת על משהו שקשור לאיטליה,‬
‫היא אומרת, "אבל, אבא, אנחנו האיטלקים...‬
‫"אבל אנחנו האיטלקים..."‬
‫כשאני אומר שזה יותר מכדורגל...‬ ‫עבורי, זה היה יותר מכדורגל.‬
‫וזו מיה! זו הפתעה. אז מה...‬
‫מה הבאת? הדגל שלנו מאותו יום.‬
‫- ומבלי, יולי 21'‬ ‫הכדורגל חוזר לרומא! -‬
‫- קדימה, איטליה -‬
‫הוא חוזר לרומא.‬
‫כששלחו לי סרטון שלי על האוטובוס,‬
‫פרסמתי אותו בפייסבוק.‬
‫ואני חושב שאז אבא שלי סיפר לי‬ ‫שבגמר יורו 1996,‬
‫הוא עלה לגג של הפאב המקומי בסטנפורד.‬
‫אז לטפס ולעלות על דברים,‬
‫זה בדם. אני חושב שאני דומה לו.‬
‫אני מרגיש די טוב לגבי אותו יום.‬ ‫אני אראה לילדיי תמונות שלי על האוטובוס.‬
‫ולילדים שלהם, כנראה.‬
‫לא הייתי משנה שום דבר מאותו יום.‬
‫חוץ מההפסד, כמובן.‬
‫הנה אנחנו מתחילים שוב.‬
‫אנגליה פותחת את הקמפיין ליורו 2024.‬
‫האם הם יטפסו מקום אחד‬ ‫ויהפכו לאלופים סוף סוף?‬
‫בשלב מסוים, אלך לראות שוב את אנגליה,‬
‫כי הנבחרת והמאמן‬
‫והבחורים ששיחקו לא עשו לי כלום.‬
‫הכדור מגיע למרקוס רשפורד.‬
‫רשפורד לאנגליה!‬
‫אם אנגליה תארח טורניר גדול ונגיע לגמר‬
‫וזה יהיה בוומבלי,‬
‫בוודאות אבזבז את כל חסכונותיי‬ ‫כדי להשיג כרטיס.‬
‫כי זו אנגליה. בטורניר חשוב.‬
‫תמיד אאמין שאנגליה תנצח.‬
‫סאקה.‬
‫שלושער לסאקה!‬
‫כדור המשחק שייך לבוקאיו סאקה.‬
‫כשהוא רק בן 21,‬
‫בוקאיו סאקה כובש שלושער ראשון בקריירה,‬
‫והוא כובש אותו במדי אנגליה.‬
‫ביום בו נערך גמר יורו 2020,‬ ‫19 שוטרים נפצעו‬
‫ו-86 אנשים נעצרו בלונדון‬ ‫בגין הפרעה הקשורה למשחק.‬
‫דוח עצמאי‬ ‫שיבח את אומץ לבם של הסדרנים והשוטרים‬
‫וכן של אנשי צוות ממועצת ברנט,‬ ‫ומבלי וההתאחדות לכדורגל,‬
‫אל מול אלימות יוצאת דופן.‬
‫ב-2022, נבחרת הנשים של אנגליה‬ ‫ניצחה בגמר היורו בוומבלי,‬
‫והשיגה למדינה גביע ראשון חשוב מאז 1966.‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬