Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫השעה כמעט עשר בבוקר.‬
‫אנחנו בדרך להר.‬
‫זה יום יפהפה כאן בסיירה נבדה.‬
‫אנחנו כאן עם קרליטוס פאז וילארו.‬
‫ואסקו אצ'אוורן,‬
‫קוקו ניקוליץ',‬
‫אנריקה פלאטרו,‬
‫ואנטוניו ויזינטין המדהים.‬
‫אנחנו שמחים להיות כאן.‬ ‫-יום מס' שתיים בהרים.‬
‫יום מס' שתיים בהרים.‬
‫היום יותר קר פה. אני לא יודע.‬
‫יש יותר רוח. ההר מחכה לנו.‬ ‫הוא מקבל אותנו בברכה.‬
‫הוא מחבק אותנו.‬
‫ואנחנו מחבקים אותו בחזרה.‬
‫- אחוות השלג: מי היינו בהרים האלה? -‬
‫נתקלתי בספר "אחוות השלג"‬ ‫במהלך התחקיר ל"הבלתי אפשרי".‬
‫"הבלתי אפשרי" צולם במשך שנה.‬
‫ביום הצילומים האחרון, בלן היה על הקו‬
‫עם עורך הדין שמייצג את הניצולים,‬
‫ועסק בסידורים האחרונים שנדרשו‬
‫כדי להפוך את הסרט הזה למציאות.‬
‫- יום שישי, 13 באוקטובר, 1972 -‬
‫- טיסת שכר של חיל האוויר של אורוגוואי‬ ‫התרסקה באמצע הרי האנדים. -‬
‫- שישה עשר נוסעים בלבד מתוך 40‬ ‫שרדו אחרי 72 ימים בשממה. -‬
‫- האירוע נודע בשם "נס באנדים". -‬
‫כששמענו על הסרט של באיונה,‬ ‫התחלנו להבין איך התסריט והכול ילבשו צורה.‬
‫התחלנו לחוש אופטימיות‬
‫והייתה לנו תחושה של הקלה ושמחה‬ ‫שהסיפור יסופר‬
‫כך שיכלול את כולם.‬
‫נתנו לחואן אנטוניו חופש מוחלט‬
‫מבחינת התסריט וכל השאר.‬
‫אמרתי לו רק פעם אחת,‬
‫"תרגיש חופשי לעשות מה שאתה רוצה,‬ ‫אבל תדע שזה חשוב לי מאוד."‬
‫זו הייתה טרגדיה איומה, לפחות עבורי.‬
‫תאר לעצמך שאתה מאבד את אמך,‬ ‫אחותך והחבר הכי טוב שלך באותו יום‬
‫ואז נאלץ לקבור אותם במו ידיך.‬
‫לחיות 72 ימים במקום הכי גרוע שאפשר לדמיין.‬
‫לצאת למסע ההרים האפי ביותר‬ ‫בהיסטוריה של טיפוס ההרים.‬
‫הסרט ממחיש היטב‬
‫את הטבע הנשגב והנורא‬
‫של המקום הזה, שבו הטבע שולט במלוא כוחו.‬
‫אם אתה לא רואה זאת במו עיניך,‬
‫אין לך מושג איך זה‬
‫להניח את רגלך ברכס ההרים העצום הזה.‬
‫דמייני איך זה בשבילנו.‬ ‫זה כמו להחזיר אותנו לשם.‬
‫אוקטובר 2021. המסע הראשון‬ ‫של צוות אחוות השלג ל"עמק הדמעות" -‬
‫- אתר ההתרסקות בהרי האנדים. -‬
‫- את הקבוצה מובילים האחים בנגס‬ ‫המתמחים במסעות כאלו. -‬
‫אחד הדברים הבולטים ביותר‬
‫בעמק הדמעות, היכן שהמטוס התרסק,‬
‫הוא הצליל, כי זה מקום חסר חיים.‬
‫דממה מוחלטת.‬
‫ואז יש פתאום משבי רוח‬
‫שבגובה 4,000 מטרים‬ ‫יכולים להיות חזקים מאוד.‬
‫בפעם הראשונה שהלכנו לצלם בהרי האנדים,‬
‫בקושי ירד שלג באותה שנה.‬
‫צילמנו הרבה ובילינו שם זמן‬ ‫כדי להבין את הסביבה,‬
‫אבל היינו צריכים לחזור אחרי שנה‬ ‫כדי לצלם שם.‬
‫בסוף הצילומים, הבמאי חואן אנטוניו, הצלם,‬
‫אחראי האפקטים המיוחדים‬ ‫ואנסו, השחקן הראשי שלנו,‬
‫יצאו לעמק הדמעות כדי לצלם חומרים‬
‫שנראים כמו משהו מאיזה סרט טבע מרהיב.‬
‫זה היה כאילו ההר נתן לנו את ברכתו.‬
‫ירד המון שלג,‬ ‫כמעט כמו בשנה שבה קרתה ההתרסקות,‬
‫שהייתה אחת השנים‬ ‫עם כמויות השלג הכי גדולות באזור.‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫חואן אנטוניו יגיד לך.‬
‫ביקשו מאיתנו לאסוף מידע ודברים כאלה,‬
‫ולדבר אתכם קצת.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז אתה מעדיף חלון על פני מעבר.‬
‫אתה מעדיף את החלון או את המעבר?‬
‫חלון או מעבר?‬
‫רגע.‬
‫- הם עומדים לקבל חדשות שישנו את חייהם… -‬
‫מה?‬ ‫-חלון או מעבר?‬
‫אני אהיה בסרט?‬
‫תגידי לי, נו.‬
‫אל תהיי כזאת, נו כבר. די, מספיק.‬
‫מריה לאורה ברץ' עשתה עבודה נהדרת בליהוק‬ ‫,‬
‫ומאוחר יותר הדריכה את השחקנים לאורך שישה,‬ ‫שבעה חודשים ארוכים.‬
‫ההחלטה לא ללהק שחקנים ידועים הייתה מצוינת.‬
‫המטרה הייתה, כמו בכל דבר אחר בסרט,‬
‫שהכול ייראה אורגני וקרוב לחיים האמיתיים.‬
‫אתה בעניין או לא?‬
‫את נוראית.‬
‫למה את עושה לי את זה?‬
‫וואו.‬
‫את רצינית?‬
‫- דניאל פרננדז שטראוך:‬ ‫פרנסיסקו רומרו -‬
‫בהחלט חיפשנו אנשים בעלי דמיון פיזי.‬
‫אבל בעיקר חיפשנו אנשים‬ ‫עם אופי שמתאים לדמויות שלהם.‬
‫זה, יחד עם העובדה‬ ‫שצילמנו במשך יותר מ-140 ימים,‬
‫גרמו לכך שעל הסט‬
‫יצרנו מעין אחוות שלג משלנו,‬ ‫בדומה לזו שבסרט.‬
‫לגמרי מגיע לך.‬ ‫-וואו. אני לא מאמין.‬
‫אני צריך לשחק את רוברטו קאנסה.‬ ‫כלומר, אני רוצה את זה.‬
‫רציתי את זה כל כך. זו אובססיה.‬
‫אין מצב.‬
‫שאני אמות!‬
‫אתה מוכן?‬
‫כן. בואו נעשה את זה.‬
‫"בהנהגת באיונה‬
‫"כולנו נצא לסיבוב ניצחון!‬
‫"קדימה, שירו איתי…"‬
‫- דצמבר 2021. חזרות ואימונים‬ ‫עם שחקנים בברצלונה. -‬
‫האימון היום מתמקד‬ ‫בפלג הגוף התחתון, וזה קשה.‬
‫אנחנו צריכים להשלים ארבעה סטים היום,‬ ‫לעבוד על כל הרגל.‬
‫תעשו עשר חזרות, ותחזיקו כל אחת שלוש שניות.‬
‫שלוש, ארבע.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫מצוין. תרגיע. ללחוץ. להרים.‬
‫זהו זה!‬
‫קדימה.‬ ‫-תדחוף. תמשיך.‬
‫קדימה, אלוף.‬ ‫-למעלה. שש. פישוק.‬
‫ארבע.‬
‫עשר.‬
‫עבודה מעולה היום, חברים.‬
‫זה היה קשה, אבל טוב.‬
‫הגיע הזמן לחזור הביתה, לנוח ולאכול.‬
‫"מתי ב-11 בדצמבר, 1972, בעשר בבוקר.‬
‫"הייתי האדם ה-29 שעזב את המסע‬ ‫שהתחלנו לפני 58 ימים,‬
‫"והשארתי 16 מחבריי שימשיכו."‬
‫חואן אנטוניו עשה עבודה מדהימה בבימוי.‬
‫אני חושבת שזה אחד ההיבטים בפרויקט‬ ‫שממנו הוא הכי נהנה.‬
‫כי רבים מהשחקנים היו חסרי ניסיון‬
‫או הופיעו רק בתאטרון.‬
‫הם לא היו רגילים להצטלם.‬ ‫אבל עם חואן אנטוניו כבמאי,‬
‫ותחת ההשגחה הקפדנית שלו, הם ממש זהרו.‬
‫ננדו רוצה לצאת, אבל הוא מפחד.‬
‫כשרוברטו אומר, "בואו נתקן את מכשיר הקשר",‬
‫ננדו אומר, "זה לא יעבוד. בואו נלך".‬
‫ורוברטו אומר, "בוא ננסה לגרום לזה לעבוד.‬
‫"אם זה לא יעבוד, נלך להרים."‬
‫זה מתאים לו כי גם הוא מפחד.‬
‫הוא אומר, "בסדר.‬ ‫אבל לפחות יש לי את רוברטו".‬
‫רוצו. זהו זה!‬
‫מעליך!‬ ‫-הנה!‬
‫למטה!‬
‫קומו!‬
‫למעלה!‬
‫קומו בעוד ארבע שניות. אתם מותשים.‬
‫צריך להזין את השחקנים.‬
‫צריך לספק להם את כל המידע האפשרי‬
‫ואת כל העזרה שאפשר לתת להם.‬
‫הגישה שלי בעבודה עם שחקנים‬ ‫היא לתת להם מרחב.‬
‫כלומר, לתת להם מקום להתנסות,‬
‫לעשות טעויות אם הם צריכים.‬
‫אני אומר להם, "קדימה. תעשו טעויות.‬ ‫זה בסדר. אפשר לעשות עוד טייק".‬
‫כדי שיוכלו לנסות דברים.‬
‫וכדי לעשות את זה‬ ‫הם צריכים את כל המידע הזה.‬
‫אנחנו נוסעים לגרנדה בעוד ארבעה ימים,‬ ‫וזה מטורף.‬
‫זה יהיה ממש אינטנסיבי אבל נהדר.‬
‫אנחנו מוכנים לצאת לשם.‬ ‫אנחנו כבר לא יכולים לחכות.‬
‫נחייך עם שיניים או לא?‬
‫עם שיניים!‬
‫את גוף המטוס בנינו…‬
‫אם סופרים את הקטנים,‬ ‫את המטוס שעל המתקן,‬
‫ואת השניים שכאן, חמישה סך הכול.‬
‫לכל אחד מהם יש מטרה מסוימת מאוד.‬
‫זה אולי נראה מטורף שיש חמישה,‬ ‫אבל זה לא באמת מטורף.‬
‫לכל אחד יש תפקיד מסוים מאוד,‬ ‫אז כל החמישה עובדים יחד כאחד.‬
‫האתגר עם גוף המטוס על ההר‬ ‫היה לשנע אותו לשם.‬
‫הוא נבנה כאן במדריד והועבר כחלק שלם‬
‫להרי סיירה נבדה, ושם פורק לשלוש חתיכות‬
‫והועלה להר, לאתר הצילומים,‬ ‫שהיה גבוה מאוד.‬
‫לא גבוה כמו פסגת ולטה,‬
‫אבל הוא היה בחלק הגבוה ביותר‬ ‫של הרי סיירה נבדה.‬
‫- 13 בדצמבר, 2021‬ ‫העברת גוף המטוס לגרנדה. -‬
‫היה לנו שם את המטוס,‬ ‫אבל היה לנו גם מטוס בגובה הקרקע,‬
‫באמצע מטע זיתים בגרנדה.‬
‫והמטוס הזה יכול לעלות ולרדת.‬
‫בנינו פלטפורמה שאפשרה לנו‬ ‫להרים ולהוריד את כל המטוס.‬
‫אז אנחנו מפזרים שלג מלאכותי סביב המטוס,‬
‫ומנמיכים אותו, ואז אפשר יהיה להגביה אותו‬
‫כדי לשנות את הגובה שאליו מגיע השלג.‬
‫אנחנו נמצאים כאן היום במגרש הצילומים‬
‫והופכים אותו לאתר בנייה,‬
‫לארץ מושלגת.‬
‫כרגע אנחנו מרססים‬ ‫את השוליים החיצוניים של הסט.‬
‫אנחנו משתמשים בשני סוגי שלג מלאכותי.‬
‫אחד מהם עשוי מתאית טהורה,‬
‫והשני עשוי מתאית ועמילן.‬
‫ואז היה לנו מטוס שלישי שהיה על סט‬
‫למעלה בהרים.‬
‫בגובה של 2,000 מטר.‬
‫בנינו מחסן עם מסכי LED‬
‫כדי לשחזר את ההרים,‬ ‫כי רצינו להימנע משימוש במסך ירוק.‬
‫ואז, בשביל סצנת ההתרסקות,‬ ‫הכנו העתקים של המטוס.‬
‫אחד מהם היה מעין מטוס רביעי‬
‫שהוצב על מתקן טלטול‬
‫שאפשר לנו לשנות את זווית המטוס‬
‫וליצור מערבולות אוויר כמו בטיסה אמיתית.‬
‫ואז היו לנו חלקים קטנים יותר של המטוס‬
‫ששימשו למערבולות אוויר אינטנסיביות יותר‬ ‫או לשוטים ספציפיים בהתרסקות.‬
‫דלתא, לוחית אלפא אחת, טייק שני.‬
‫ביום שבו התחלנו את הצילומים,‬ ‫הבמאי וכל השחקנים חלו בקורונה.‬
‫איפה פנצ'ו אבאל יושב?‬ ‫-ראשון.‬
‫ראשון. קדימה.‬
‫והתחלנו את היום הראשון עם הבמאי בתוך תא,‬
‫עוטה מסכה, לבד,‬
‫עם מיקרופון, מבודד ורחוק,‬
‫שולח הוראות לסט ומשתמש בכפילים.‬
‫יכולנו לצלם רק מאחור,‬ ‫כי לא היו לנו שחקנים.‬
‫שימו לב, כולם.‬ ‫אנחנו מתחילים עם השוט הראשון.‬
‫עכשיו!‬
‫בימים הראשונים לצילומים, הרגשתי…‬
‫חואן אנטוניו לא היה איתנו‬ ‫כי היה לו קורונה.‬
‫אבל שמענו את קולו,‬ ‫וזה היה כמו קול שמגיע מהעולם הבא.‬
‫אקשן!‬
‫אתם קופאים. מבטים מזוגגים.‬ ‫אתם עומדים למות הלילה.‬
‫אני רוצה לראות שאתם עומדים למות,‬ ‫שאתם חושבים שאתם עומדים למות.‬
‫פלאטרו.‬ ‫-אני לא רואה שאתם עומדים למות.‬
‫זה היה ממש מוזר.‬
‫לא יכולתי לחשוב על דרך מושלמת יותר‬
‫לשחזר את האירוע מ-72',‬ ‫שגם היה משהו שבחלקו היה לא מציאותי,‬
‫תלוי בין חיים למוות,‬ ‫ככה התחלנו את הצילומים.‬
‫חיכינו לרגע הזה במשך למעלה משנה,‬
‫מאז פגישות הליהוק, ועכשיו אנחנו כאן,‬ ‫וזו תחושה של "סוף סוף".‬
‫הסצנות הראשונות היו סצנות עם נומה,‬ ‫כשהמצלמות קרובות מאוד.‬
‫והרגשנו שאנחנו מתחילים חזק. זה היה אדיר.‬
‫המון מהחומר הזה.‬
‫אבל כן, זה מאוד אינטנסיבי. מאוד חזק.‬
‫כל סצנה דורשת ממך המון.‬
‫לפעמים אנחנו מחכים שהמצלמות יתחילו לצלם,‬
‫ואתה לא יכול שלא לחשוב על כך‬ ‫שזה סיפור שקרה באמת.‬
‫בימים הראשונים, כשהשחקנים החלו להתאושש,‬
‫הם התחילו להגיע בזה אחר זה,‬
‫והמשכנו לתכנן איזה שוטים‬ ‫נוכל לצלם מדי יום.‬
‫בואו נשמור על הפריים הזה.‬ ‫הכינו את התאורה, בבקשה.‬
‫עוד קצת שלג.‬
‫עוד שלג על מרסלו.‬
‫אני מתחיל להרגיש יותר בנוח ולהבין יותר.‬
‫חואן אנטוניו היה מחוץ לתא היום,‬ ‫אז זה עשה הבדל גדול.‬
‫הוא היה שם, איתנו.‬
‫ניסינו דברים שונים. זה היה נהדר.‬
‫על הסט, יש הר שצריך לטפס עליו מדי יום.‬
‫הר מטאפורי.‬
‫בכל פעם שהגענו לסצנה חדשה,‬ ‫אמרנו, "עכשיו צריך לצלם את המפולת",‬
‫"עכשיו צריך לטפס על הצלע המערבי של ההר."‬
‫במילים אחרות,‬ ‫כל הסצנות היו תובעניות מבחינה פיזית‬
‫ומבחינה טכנית.‬
‫הצילו!‬
‫נומה, אתה בסדר? נומה!‬
‫הצילו!‬ ‫-נומה!‬
‫בבקשה!‬ ‫-ואסקו, איפה אתה? ואסקו!‬
‫נומה, איפה אתה?‬
‫קאט.‬ ‫-כל הכבוד, חואן דייגו. עבודה נהדרת.‬
‫כל הכבוד, אחי.‬ ‫-שרדנו.‬
‫שרדנו, בנאדם. כמעט ערפו לנו את הראש.‬
‫ממש אינטנסיבי.‬
‫ממש קר.‬
‫רוברטו.‬
‫ננדו.‬
‫- שבוע 2. הפעם הראשונה‬ ‫שהצוות עולה לסט הצילומים על ההר… -‬
‫- גובהו כ-3,000 מטר. -‬
‫- זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שחלק מהשחקנים ראו אי פעם שלג. -‬
‫העבודה בתנאים שעל ההר‬ ‫הייתה החלק הקשה ביותר.‬
‫אתה לא יכול לשלוט בהר,‬ ‫אז אתה חייב להתאים את עצמך.‬
‫ולהצליח לעשות זאת במגבלות הזמן‬ ‫היה האתגר הגדול ביותר.‬
‫במיוחד כשרבים כל כך‬ ‫מאנשי הצוות רחוקים מהבית,‬
‫מוצבים באתר סקי ממש באמצע עונת השיא.‬
‫זה באמת היה מסובך מאוד.‬
‫יצאנו לעשות משהו שהיה מאתגר מאוד,‬
‫להגיע למקומות שקשה מאוד לגשת אליהם‬
‫עם ציוד מתאים, עם מצלמות טובות.‬
‫עם משהו שיאפשר לנו לתעד‬ ‫את היופי הנשגב הזה‬
‫בצורה הטובה ביותר.‬
‫צילמנו בגובה 3,000 מטר במקום מושלג‬
‫עם אמצעי בטיחות,‬
‫היה קשה לנוע‬ ‫והיינו צריכים לעשות דברים לאט.‬
‫ניסינו להיכנס כבר מההתחלה לקצב של הסרט.‬
‫אז לקח לנו זמן להיכנס לקצב ולהשיג התקדמות.‬
‫קדימה. טוב מאוד.‬ ‫קדימה, תמשכו שלושה מטרים.‬
‫קרליטוס, פנה למצלמה. שנראה מה אתה עושה.‬
‫אם יש עליך דם, תנגב אותו.‬ ‫בואו נישאר על קרליטוס.‬
‫מה קרה לאף שלך?‬
‫הוא דימם.‬ ‫-למה?‬
‫דברים כאלה קורים.‬
‫הגובה, המאמץ הגופני…‬
‫ניקית את עצמך?‬ ‫-הם השתמשו בזה בסצנה.‬
‫אנחנו מסיימים את הצילומים להיום.‬
‫עכשיו הגיע הזמן לשקיעה יפה,‬ ‫לסצנה האחרונה, השוט האחרון.‬
‫אנחנו חייבים לנצל את האור היפה הזה.‬
‫בואו נתקדם לסצנה 41.‬ ‫-אקשן.‬
‫בסדר.‬ ‫-טייק אחרון.‬
‫כולם רגועים.‬
‫מעולה. נהדר.‬
‫יש לי משהו לומר: היום אנחנו אוכלים פאייה.‬
‫זה יהיה צירוף מקרים מוזר אם התזונאית תגיע.‬
‫כל הדמויות, מיום התאונה ועד לחילוץ,‬
‫מאבדות משקל בהדרגה.‬
‫זה יהיה קשה, אבל יש גם רמה של מחויבות‬
‫שנדרשת לדמות ולסיפור‬
‫ושמוסיפה למשחק שלנו‬ ‫וכולנו מוכנים לעשות את זה.‬
‫יש להם מוס דולצ'ה דה לצ'ה,‬ ‫ואני אפילו לא יכול לאכול אותו.‬
‫איפה הדולצ'ה דה לצ'ה?‬ ‫-הנה. זה מוס.‬
‫זה?‬ ‫-לא, האחד בלי התווית.‬
‫אל תדאג. אני אוכל אותו בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫ככה זה עובד.‬ ‫-תראה. מסריח נורא.‬
‫חתיכת בן… אני לא מאמין.‬
‫ככל שימי הצילום חולפים להם,‬
‫האיפור בהחלט משמש‬ ‫כדי להבליט את תווי הפנים שלהם‬
‫וזה בתורו בהחלט מוסיף לסרט.‬
‫השחקנים היו אמיצים מספיק כדי להיות מוכנים‬
‫לצלם את הסרט בצורה כרונולוגית,‬ ‫והם ירדו במשקל עם חלוף הזמן.‬
‫יש לי פצע הרפס מרוב חוסר תזונה.‬
‫אתה לא אוכל בכלל, נכון?‬ ‫-פצע הרפס מרוב עבודה קשה.‬
‫איבדתי 20 קילו.‬
‫תפסיק להשוויץ כבר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מתי אכלת בפעם האחרונה, ברוטי?‬
‫בדצמבר בשנה שעברה.‬
‫תחזיק מעמד!‬
‫אנחנו מצלמים את מפולת השלגים.‬ ‫2 במארס, 2022.‬
‫לא, שקט עכשיו, בבקשה.‬ ‫-אני אידחק לכאן.‬
‫הם רוצים שנהיה בשקט.‬
‫כולם, אנחנו עומדים לצלם.‬
‫בסרט הזה, שקט הוא הכול.‬
‫לשחקנים לא היה פשוט בכלל‬ ‫בצילומי סצנת המפולת.‬
‫ניתן לראות זאת על פניהם לאורך כל הסצנה.‬
‫בשביל מפולת השלגים,‬ ‫השתמשנו בתותחי שלג, בתותחי אוויר.‬
‫מילאנו אותם בשלג וירינו בהם‬
‫לתוך המטוס, מה שגרם למזוודות ולכול ליפול.‬
‫מצלמים.‬
‫- למען בטיחות השחקנים,‬ ‫המזוודות בסצנה היו העתקים מגומי -‬
‫הם היו צריכים להגיח מהאדמה.‬
‫היו לנו כמה במות חלולות.‬
‫הם היו צריכים לחכות לתורם‬ ‫כדי לצאת דרך חור,‬
‫אבל הם היו צריכים לפרוץ‬ ‫דרך שכבה רצינית של שלג אמיתי.‬
‫היה קר מאוד והיה קפוא.‬
‫זה קשה מאוד. קשה מאוד.‬
‫אני לא מבין איך הם שרדו. זה מדהים אותי.‬
‫אפילו קצת שלג מתחיל לשרוף אותך,‬
‫לחנוק אותך, לגרום לך לאבד תקווה.‬
‫תחזיק מעמד!‬
‫זה אינטנסיבי.‬ ‫-זה מד… אני לא יודע.‬
‫אני לא בטוח שציפינו‬ ‫שהמפולת תהיה כל כך קשה.‬
‫זה קשה, אבל זה נראה מצוין.‬
‫למעלה!‬
‫קאט.‬
‫- שבוע 12. יחידה שלישית אחראית‬ ‫לסצנות שמצולמות בגובה רב. -‬
‫הצילומים בהרי סיירה נבדה‬ ‫בהחלט היוו אתגר.‬
‫בשונה מכל סט או מכל סביבת חוץ אחרת‬
‫שבה אנחנו בדרך כלל מצלמים, זה עדיין הר.‬
‫זה מקום עוין.‬
‫והגובה הרב היה חיסרון שממש הגביל אותנו.‬
‫זה היה אתגר לא קטן לצלם בהרים בגובה הזה.‬
‫- היחידה השלישית מובלת בידי במאי נורבגי -‬
‫תביט למטה על השלג.‬
‫שלוש, שתיים, אחת, ובוא נתחיל ללכת.‬
‫יש. קאט.‬ ‫-אוקיי. יש לנו את זה. אני מרוצה, חבר'ה.‬
‫אתם תטפסו למעלה‬ ‫ותציבו את המחנה הארעי שלכם,‬
‫המיטה הזו, על הסלע הזה.‬
‫נתחיל את הדיאלוג מלמטה,‬
‫ואז נרים את המצלמה‬ ‫ונתחיל את הדיאלוג שוב מלמעלה.‬
‫ואם יישאר לנו זמן, נעשה את זה שוב,‬
‫אבל אני לא בטוח שיישאר זמן.‬
‫זה הכול.‬
‫בסיפור, כידוע, הם יוצאים למסעות שונים‬
‫שבהם הם יוצאים לחפש אספקה.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫הם מנסים למצוא דרך להימלט מההרים.‬
‫וזה בעיקרון מה שניסינו להראות.‬
‫- הצוות מגיע לנקודות הגבוהות ביותר‬ ‫בסיירה נבדה בגובה כמעט 3,300 מטר. -‬
‫כל הכבוד, חבר'ה.‬
‫גם ננדו. עצור לרגע.‬
‫תסתכל קצת לכיוון המצלמה.‬
‫קאט.‬
‫הכול טוב?‬
‫- שבוע 16. השבוע האחרון בסיירה נבדה.‬ ‫מצלמים את חילוץ הניצולים. -‬
‫היום האחרון לצילומים בסיירה נבדה,‬
‫על ההר, בגוף המטוס החיצוני,‬
‫צילמנו את הגעתם של…‬
‫המחשבה על כך מציפה אותי ברגשות.‬ ‫הגעתם של מסוקי החילוץ.‬
‫כשהם כבר יודעים שננדו וקאנסה‬ ‫הגיעו למקום מבטחים,‬
‫והם מתכוננים לחילוץ‬ ‫ומנסים להפנים את 72 הימים האחרונים.‬
‫הם עומדים לעזוב את מה שהיה ביתם‬
‫ואת האחווה שהם בנו.‬
‫הם להוטים לחזור הביתה, אבל תוהים‬
‫איך העולם יגיב למה שהם עברו.‬
‫תקופה יפה מאוד, אבל אינטנסיבית,‬ ‫מגיעה לסיומה.‬
‫תקופה קשה מאוד.‬
‫זה היה אתגר קשה מאוד‬ ‫מבחינה פיזית ורגשית כאחד.‬
‫אבל אנחנו שמחים מאוד‬ ‫שעברנו את כל התהליך הזה,‬
‫ואנחנו אסירי תודה.‬
‫אני לוקח איתי הרבה מסיירה נבדה,‬
‫מגרנדה, מספרד. אני לוקח הרבה.‬
‫כשהמסוקים הגיעו,‬
‫אני חושבת שכל הצוות שלנו…‬
‫לא ארחיק לכת ואומר שהרגשנו את מה‬ ‫שהניצולים עצמם הרגישו על ההר,‬
‫אבל היה לנו רגע משלנו, של…‬
‫"זה נגמר."‬
‫נשאר לנו עוד הרבה לצלם, אבל החלק הקשה,‬
‫ההר, גוף המטוס, הדמויות,‬
‫הירידה במשקל, החיים המשותפים,‬ ‫והקורונה בנוסף לכל זה,‬
‫החיים האלה יחד בכפר הררי מבודד.‬
‫התקופה הזו של ריכוז אינטנסיבי,‬ ‫של מאמץ, שעות עבודה רבות, הוצאת אנרגיה,‬
‫טכניקה, סבל, שמחה, הכול… זה נגמר.‬
‫כן, סיימתי.‬
‫היה נהדר. תודה.‬
‫זה נגמר.‬
‫אני חושבת שזה אחד הרגעים המרגשים ביותר‬
‫שאי פעם חוויתי באתר צילומים.‬
‫פשוט מדהים.‬
‫- שבוע 20. הצוות יוצא לאורוגוואי‬ ‫כדי לצלם את סוף הסרט. -‬
‫- חיל האוויר הצ'יליאני -‬
‫זה נס.‬
‫מה זאת אומרת, נס, אמא?‬ ‫-זה נס.‬
‫קאט. מצוין.‬
‫- ברוכים הבאים לסן פרננדו -‬
‫- ברוך שובכם הביתה -‬
‫- צ'ילה ואורוגוואי -‬
‫תודה לכולם!‬
‫עשיתם עבודה מדהימה. קדימה, כולם!‬
‫בעוד שלוש, שתיים, אחת. אקשן.‬
‫- דצמבר 2022, אולפני נטפליקס במדריד,‬ ‫סצנת ההתרסקות. -‬
‫קאט.‬
‫עכשיו חשבנו, איך נצלם את ההתרסקות,‬ ‫כשאנחנו יודעים שבכל הסרטים שלו‬
‫הוא משתמש בפעלולים אמיתיים,‬
‫ומשתמש בשחקנים האמיתיים‬ ‫בשילוב עם פעלולנים,‬
‫ואיך לעשות את מה שבאיונה‬ ‫עושה בצורה כה טובה,‬
‫לגרום לך, הצופה,‬ ‫להרגיש כאילו אתה בתוך הסצנה,‬
‫במרכז האקשן.‬
‫שלוש, שתיים, אחת. עכשיו.‬
‫יש לנו בעיקר סטים קטנים לשוטים ספציפיים.‬
‫ואז יש לנו חצי גוף מטוס על מתקן טלטול‬
‫כדי ליצור את כל התנועות‬ ‫ואת הנטיות האמיתיות,‬
‫יחד עם הזעזועים.‬
‫ואז יש לנו גוף מטוס שלם‬
‫שמוצב על "ריאות אוויר",‬ ‫אבל זה בעיקר בשביל להראות את המטוס‬
‫בתנאים רגילים, כשהנוסעים משחקים קלפים,‬
‫משחקים, משתטים וכולי.‬
‫גם מטוסים אמיתיים מגיעים לנטייה כזו,‬ ‫אז זה מדויק מבחינה היסטורית.‬
‫יש כדור שמתגלגל על הרצפה.‬ ‫אקשן! פנצ'ו, תסתכל מהחלון!‬
‫אתם עומדים להתרסק! ההר ממש לפניכם!‬
‫ואז, שמש!‬
‫וקאט.‬
‫העבודה עם הכבלים הפכה לחלק חשוב בסרט,‬
‫כי היא מאפשרת לנו ליצור תנועות חדות‬
‫במהירות ובכיוון שאנחנו רוצים.‬
‫לשם כך, הכנו את המושבים במטוס‬
‫כך שהשחקנים עצמם ‬ ‫יוכלו להיות מעורבים בפעלולים.‬
‫שינינו את כל המושבים והוספנו להם עוד קצף.‬
‫יחד עם צוות האפקטים המיוחדים,‬
‫יצרנו מגשים ומשענות ידיים מגומי‬
‫כדי למנוע פציעות במהלך הצילומים.‬
‫כל הרקעים בסרט הם אמיתיים.‬
‫אלה שוטים שצולמו בהרי האנדים‬ ‫או תמונות אמיתיות של הרי האנדים.‬
‫מכיוון שזה מבוסס על סיפור אמיתי,‬
‫הקהל נוטה שלא לאהוב את המראה הדיגיטלי‬
‫מפני שהוא גורם לדברים‬ ‫להיראות פחות אמיתיים.‬
‫אני מרוצה מאוד מהעבודה‬ ‫של פליקס ברג'ס וחברת רנצ'יטו.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, קאט!‬
‫גסטון!‬
‫חשבנו שהם מתים.‬
‫אורוגוואי!‬
‫הסרט מעניק קול לכל אלה שלא חזרו הביתה.‬
‫אני מרגיש שהוא מספק תשובות‬ ‫לכל השאלות שנותרו.‬
‫זו הייתה תקופה קשה מבחינה רגשית‬ ‫וזה הרבה יותר מסתם סרט.‬
‫הסרט הזה מאפשר לנו גישה לשכבות,‬ ‫למישורים של תודעה,‬
‫שלא ידענו על קיומם.‬
‫אני יכולה לומר שזה הסרט‬ ‫שבאמת למדתי ממנו הכי הרבה,‬
‫מכל שלב בתהליך.‬
‫זה היה מסע רגשי עצום,‬
‫אבל כולנו הסכמנו שמה שבאמת אפשר לנו להמשיך‬
‫היה האחווה שהתפתחה בינינו‬ ‫והחברויות שנרקמו.‬
‫"פעמים רבות הייתי כלוא…"‬
‫אפילו כיום, קשה להאמין שזה אפשרי.‬
‫אני לא יודעת איך הם שרדו,‬ ‫אבל בזכות זה שהם חזרו הביתה,‬
‫הצלחנו לגלות מה קרה.‬
‫במקום סתם לספר על מה שקרה,‬
‫זה מראה מה קרה לילדים האלה‬
‫ואיך האנשים האלה נאלצו להתמודד‬ ‫עם האפשרות של המוות.‬
‫חברים, סיימנו.‬
‫- שבת, 3 בדצמבר, 2022‬ ‫סיום צילומי "אחוות השלג" -‬
‫ברור שהסרט מעורר הרבה רגשות.‬
‫באיונה חיבר בין כולנו 50 שנים‬ ‫אחרי כל מה שקרה.‬
‫הסיפור הזה מעולם לא סופר בצורה כזאת.‬
‫באיונה לא מרפה מהסצנה עד שהיא נכונה עבורו.‬
‫הוא לא מפסיק לנסות להשיג את השוט‬ ‫עד שהוא מרגש אותו‬
‫ובאמת גורם לו להרגיש משהו.‬
‫זה שינה לגמרי את האופן‬ ‫שבו אני רואה את אמנות המשחק.‬
‫אני מאמין שזה נתן לכולנו כלים‬
‫לעבוד על פרויקטים אחרים בעתיד‬ ‫ולהתפתח כשחקנים.‬
‫לפעמים אתה רוצה למלוק לו את הראש‬ ‫ולפעמים אתה רוצה לחבק אותו.‬
‫אבל אין ספק שהחוויה הזו‬
‫עזרה לי לגדול כאדם וכאמן.‬
‫"חואן אנטוניו הוא משלנו‬
‫"הוא האושר‬
‫"של ליבנו"‬
‫אני סבור שחואן אנטוניו‬ ‫השקיע את כל הלב שלו בסיפור הזה,‬
‫ועבד בצמוד עם פבלו הסופר‬
‫כדי לעשות אולי את הסרט הטוב ביותר‬ ‫שהוא אי פעם עשה.‬
‫כולנו שמענו את סיפורם של הגיבורים‬
‫שהצליחו לחזור הביתה וחצו את האנדים.‬
‫אבל סיפורם של הגיבורים האנונימיים‬
‫שאפשרו לאחרים לחזור, עדיין לא סופר.‬
‫כשאתה רואה מישהו שבאמת נכנס לסיפור,‬
‫מישהו שבתוך זה מהיום הראשון,‬ ‫רואה את תשומת הלב שלו לפרטים,‬
‫אז אתה מבין שיש כאן קשר שאי אפשר לנתק.‬
‫בעיניי, חואן אנטוניו באיונה הפך להיות,‬ ‫אני לא אגיד "ניצול נוסף", אבל קרוב לזה.‬
‫כמעט ניצול נוסף.‬
‫הסרט יוצר עבורנו מקום שבו אנו יכולים‬ ‫לחזור ולבקר אצל מי שהיינו פעם.‬
‫- אחוות השלג: מי היינו בהרים האלה? -‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬