Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[Musik]
[Futuristiska ljudeffekter]
[Spänd skräckmusik stiger]
[Spänd skräckmusik]
[saker som flyttas]
[kökslådan stängs kraftigt]
[drömmande elektronisk musik]
[matchning tänds]
[Drömmande elektronisk musik fortsätter]
[Musik] Här är den.
Härligt.
Den lilla tiken gömde det för oss igen.
Vad händer om vi tar slut?
Tänk om hon gör det igen och vi inte kan hitta dem?
Vad är du orolig för nu?
För att vi behöver mer.
Vad händer om vi
tar slut? Jag vet
men radion säger att det
kommer mer kommer snart.
Vad har det att säga idag?
Förmodligen samma
som igår, och dagen innan.
[högt ljud från baren som slår mot plattan]
Vi får reda på det senare.
Pappa, jag vill lyssna på radio!
Sara, ät din mat.
Ha en annan bar.
[robotpip hörs mjukt i bakgrunden]
Jag vill lyssna på den!
[radiosändning] The Emergency Varningssystemet har
aktiverats [radiosändning] på grund av en rikstäckande nödsituation.
Ge mig en av dem!
[radiosändning] Strömavbrott som
började på [radiosändning] 24
december 2029 [radiosändning]
Fortsätter på grund av ett okänt
[radiosändning] naturfenomen [fler robotljud hörs]
[radiosändning] Civila som reser till
flyktingläger [radiosändning] utan
tillgång till mat och vatten [gryntar av nöje]
[radiosändning] uppmuntras att leta efter
någon [radiosändning] lådor för nödförsörjning
[radiosändning] sänds av FEMA [hypnotisk
[elektronisk musik fortsätter]
[radiosändning] Snälla håll utkik på den
här stationen [radiosändning] för
ytterligare uppdateringar Jag får förkylning.
[elektronisk musik fortsätter med radiosändning]
Jag tänder en eld till.
Men det är redan så varmt här inne.
[radiosändning] Detta är inte ett test
[radiosändning] The Emergency.
Broadcast Alert System
[radiosändning] har aktiverats på
grund av en [radiosändning] rikstäckande nödsituation [Riser]
Jag minns första gången jag träffade Emily.
Vi har precis blivit omdistribuerade från Södra Illinois till Dubuque.
[Emily skriker] Hej, hej killar! Här uppe!
Hon sopade i ett av de övergivna
husen när vi hittade henne.
Den 24 december 2029.
Kinesiska kommunister inledde en EMP-attack
som fullständigt decimerade USA: S elnät
följt av 10 miljoner utländska soldater
landade på stränderna i Kalifornien och Oregon.
De släppte broschyrer och använde falska
radiosändningar för att förvirra och splittra oss.
Hej! Jag heter Emily.
Hej! Jag är löjtnant Rogers.
Det här är menig Johnson.
Det här är stabssergeant.
Brown och det är underlöjtnant Price.
Så, var kommer du ifrån? Om du inte är härifrån.
Jag bodde i Oxford,
Mississippi när strömavbrottet började.
Finns det någon chans att du hade en brand på gång?
Ehm, nej. Men har du något emot om Jag ställer dig några frågor?
Tyvärr, vi har inte mycket tid.
Vi såg röken från branden och det var därför vi kom hit.
Äh nej. Det var inte jag.
Tja, låt oss fortsätta.
Fröken, vi är på väg till Dubuque, du är mer än välkommen
att gå med oss.
Det finns rapporter om fientliga fallskärmsjägare som landar öster om Mississippi.
Och om, om så är fallet, de här
delarna kanske inte är de säkraste just nu.
Åh, tack men jag är på väg Nordost till Oshkosh.
[Musiken fortsätter]
Det enda som förändrades
mest sedan attacken var gatorna.
Alla var tomma som sist.
Inte fylld av folkmassor som hejar på
oss, som vi föreställde oss när vi draftades.
Det kändes nästan bra att stöta på en civil
eftersom det fick världen att kännas normal igen.
Även om det bara är för ett flyktigt ögonblick.
Men det var inte alltid så här.
Precis efter EMP-träffen såg du aldrig så många
människor som var glada över att hjälpa varandra.
Men när tiden gick, när paniken började,
varje dag såg du färre
och färre civila tills
en dag, vi såg ingen alls.
Vi var ensamma då. Dag ut,
dag in, hade musiken slutat.
[krigsmusik slutar]
[spänd musik startar]
Tja, definitivt inte fiendens fallskärmsjägare.
Vad ser du?
Ser ut som en familj. En mamma, en
pappa, Hur gammal är pappan? Utkastålder?
Ja, han ser ut som om han är i 40-årsåldern.
Men han har en familj.
En familj han kommer att kämpa för att skydda.
Så det är avgjort då?
Ja, det är klart. Han är draftad.
[läskigt övergångssteg]
[skräckmusik]
[robotpip]
[ljudet av löpande fotsteg]
[spännande skräckmusik]
[robotpip]
[skrikande ljud]
[skrik på avstånd]
[spännande skräckmusik]
[skrik på avstånd]
[flera skrik samtidigt]
[skrik]
[spännande skräckmusik]
Det låter som övergrepp mot barn.
Okej, bryt in dörren, Johnson.
Roger det.
[ljudet av dörren slog in]
[robotpip]
Släpp mig!
[robotpip]
[ljud av hagelgevär som pumpas]
[pistolskott]
[skrikande ljud]
[pistolskott]
[skrikande ljud]
[spännande skräckmusik]
[skrikande ljud]
Pris! Kolla Johnson.
Brown, vad fan hände?
Jag vet inte, jag vet inte mannen,
de gjorde dessa konstiga ljud.
Följ mig.
Vi måste fånga och förhöra
den en som hoppade ut
genom fönstret [hostande blod]
Tja, det är det här då.
[hostar upp mer blod]
Ge detta till min mamma och pappa.
Säg till dem, jag älskar dem.
Jag har alltid gjort och kommer alltid att göra det.
[hostar, kämpar för att tala]
Och jag är...
[spännande skräckmusik]
[fotsteg]
[spännande skräckmusik fortsätter]
Brun, varför är du inte det.
Vänta. Jag trodde jag hörde något.
[skrik följt av skott]
[spännande musik fortsätter]
Pris! Täck min sexa på dubbeln.
Det kommer att bli okej. Kom igen.
[robotpip]
[skotteld]
[robotpip]
[skrik]
[skotteld]
[robotsignaler försvinner]
Det kommer att finnas tid för den här senare mannen.
Fy fan!
Roger, ta dig ur det. Kom igen man!
Vad fan är det för fel på dessa människor?
Vi måste fortfarande se till att vi fortfarande inte är i fara.
Ja, jag vet. Jag vet.
Kom igen man. Ta pistolen.
Fan jag vet, jag vet. Kom igen.
Låt oss gå.
[spännande skräckmusik fortsätter]
[spännande skräckmusik intensifieras]
[fotsteg och skrik utanför skärmen]
[spännande skräckmusik fortsätter]
[spännande skräckmusik intensifieras]
Okej. Huset verkar vara klart.
Förutom den här lilla flickan under bordet.
[melankolisk musik]
Hej då. Är du okej?
Det tog över min mamma och min pappa. Det tog över min bror.
Äh, vad menar du?
[Emily skriker utanför skärmen] Hallå? Är någon där? Herregud.
Låter som collegetjejen från stan.
Gå och kolla och se vad hon gör här. Jag ska se till det här.
Han är...
Han är död. Vad gör du här?
Jag skjuter.
Har du skjutit skott och du kom springande?
Tja, jag ville inte tillbringa natten
här i stan om det inte är säkert.
Det är inte säkert här. Du måste härifrån.
Vad fan hände här?
Den lilla flickan är borta.
Vad menar du att hon är borta?
Jag menar, jag tittade under bordet
efter att du gick ut, och hon är borta.
Vilken tjej?
Vi kom till det här huset och människorna
som bodde här attackerade oss.
Det är inte så enkelt. De var inte normala.
Jag menar, fan de var inte ens människor.
Vad menar du?
Vi har inte tid att förklara.
Vi måste hitta den här tjejen och ta reda på vad som händer.
Klara?
Låt oss göra det.
[sorglig musik fortsätter]
[ljud av pistolklick]
[robotpip]
Hej, varför gör du inte varför
lägger du inte ner pistolen, okej?
Jag vill inte leva så här längre.
[robotpip]
Va... Vad menar du?
Jag kan känna hur det växer inom mig. Jag kan... [robotpip]
Hej älskling, vad heter du?
Vänta!
[pistolskott följt av ett skrikande ljud]
[robotsignaler försvinner]
[sorglig musik fortsätter]
[tråkig musik slutar]
[deprimerande musik börjar]
[fågelkvitter]
Vad menade du tidigare när
du sa att de inte lät mänskliga?
De var bara galna människor, det är allt.
Vi knackade precis på fel dörr.
Tja, hur är det med den där tjejen?
Hon sa att hon inte ville bli som dem.
Förut, innan hon
sköt sig själv [gråter]
Jag förstår bara inte hur ett barn
kan ta en pistol och du vet...
[deprimerande musik]
Du vet, det lät som om de
misshandlade henne innan vi kom hit.
Vem vet vad som har hänt
här sedan blackouten började?
Det stämmer helt enkelt inte.
Du vet, jag har tänkt.
Du kanske borde gå med oss.
Du menar armén?
Nej, gå inte med i militären. Bara eh, bara
bara vi. Du vet att det finns säkerhet i siffror.
Vem vet hur många sådana som finns där
ute och efter det vi just såg
det kanske inte är säkert att resa ensam.
Så här är vad jag tänker.
[deprimerande musik fortsätter]
Vi är eh, säg att vi är här just nu.
Och ungefär hundra mil norr härom ligger en
stad nordväst om Illinois som heter Freeport.
Och nu de flesta enheterna
som omplacerades när de sprängde
broarna vid Mississippifloden
mötes där vid nationalgardets
vapenlager innan de beger sig väst till Dubuque .
Om du ska till Oshkosh kan du gå med oss
fram till Freeport och kanske en av dessa
enheter kommer att vara på väg norrut eller
vi kan åtminstone hitta dig en eskort till Madison.
Ja, jag skulle vara okej med det.
Gubbar, jag tror att jag kommer.
Jag ska börja gräva gravarna.
Kan du hitta något att markera dem med?
När kriget är över och strömmen är tillbaka
kommer vi att behöva komma tillbaka hit och hämta
deras lämningar och ge dem en ordentlig begravning.
Kan ni gå och hämta kropparna? Jag ska börja gräva.
[deprimerande musik fortsätter]
[andas ut trött]
[deprimerande musik slutar]
Så, hur länge har du varit i militären?
Äh, inte länge. Jag blev draftad direkt efter blackouten.
En arméenhet kom till stan två veckor efter
att ljuset slocknat och berättade för oss att.
Kineser och ryssar hade invaderat så,
Bill och jag gick med. Ingen formell
utbildning. Vi har precis lärt oss allt eftersom.
Bill var en av de som sköts?
Ja. Du vet eh, Bill och jag har
varit vänner sedan gymnasiet.
Jag har ingen aning om hur jag ska
berätta för hans mamma hans pappa,
hans bror och syster att eh... han är eh...
[hostar]
Hej, varför hjälper du mig inte flytta
in de här kropparna i sovrummet?
[musik]
Du vet att jag var stationerad i södra
Illinois i en stad som heter Kairo.
En av plutonerna som höll på med
spaning i de klippiga bergen kom fram
och berättade för oss hur kineserna fick folk
i Colorado för att äta dessa saker och det gjorde dem sjuka.
Sjukt hur?
De gick inte in på detaljer.
Du kan bara några få ord i förbigående. Men en soldat
berättade för mig tidigare vad Price berättade för dig i den staden.
Vad, att inte äta barerna?
Ja.
Kanske har de blivit förgiftade med något.
Kanske. De har släppt dessa radioapparater från luften också.
[musiken fortsätter]
[radiosändning] tre månader. Vänligen vägra hjälp
med någon [radiosändning] ber dig att gå med i ett utkast.
[radiosändning] Det finns inget utkast och det finns inget krig med Kina.
[radiosändning] Om någon tvingar dig att gå med
[radiosändning] ett utkast, använd alla nödvändiga medel...
De försöker få folk att gå västerut.
Varför?
Rykten säger att de tvingar in människor i
omskolningsläger och tvångsarbetsläger.
Du vet, det finns till och med rykten om att de
har övertygat amerikaner att slåss vid frontlinjen.
Kanske det är vad som hände med den här familjen.
Du vet om de precis kom tillbaka
från ett av dessa omskolningsläger
eller lyssnade på så mycket
desinformation och och de trodde vi var fienden.
Ska vi ta den här radion med oss? För säkerhets skull?
Nej. Jag tror inte att vi ska ta något från
dessa människor, det kommer bara att ge otur.
Du vet, vi har redan tagit tillräckligt med dem.
Nej, jag skulle lägga tillbaka allt där vi hittade det.
I alla fall, jag tror att vi hittade allt vi behöver.
Så, låt oss hitta några stenar att använda som
gravstenar och göra framsteg innan det blir mörkt.
Ok.
[spännande skräckmusik återupptas]
[spännande skräckmusik intensifieras]
[spännande skräckmusik]
[spännande skräckmusik intensifieras]
[spännande elektronisk musik startar]
[skrikande ljud]
[skrikande ljud på avstånd]
[Rogers viskar] Vad är det?
Jag trodde jag hörde något. Var redo.
[drömmande elektronisk musik]
Psst... Spår.
Någon har varit här nyligen.
Det verkar som om de inte hade några skor på sig.
Konstigt.
[Skrik]
[drömmande elektronisk musik intensifieras]
[robotpip och skrikande ljud]
Du där. Identifiera dig själv.
[skrikande ljud]
[skotteld]
[skrikande ljud]
[skotteld]
[skrikande ljud]
Han kom mot mig. Du såg.
Precis som människorna i bondgården.
Är du okej? Vad fan hände?
Jag vet inte, jag var bara.
Jag stod bara här och han kom fram bakom mig och
tog tag i min ryggsäck.
Det verkar som om han letade efter mat.
Det är baren som fanns i huset, var det inte?
Jag trodde att jag sa åt dig att
inte röra det där och ta något
från de här människorna skulle ge oss otur.
Jag kan inte, jag kan inte hjälpa det.
När jag ser saker måste jag bara ta dem, samla dem.
Det stör mig om jag inte gör det,
Jag brukade ta medicin för det. Jag
menar OCD menar jag men efter blackouten...
Du, hur är det med den där killen?
Du vet, titta, jag gillar det inte heller,
men han är död så låt oss gå av spåret.
Hitta en bäck att vada i för att täcka våra spår i
fall han var en del av gruppen och ta dig en bit innan
det blir mörkt. Vi slår läger om några timmar och vilar sedan.
Klara?
Ja
[Olidande orkestermusik]
[radioprat] avancerar mot fröken alla invånare uppmuntras att
gå västerut över de återstående broarna mot flyktinglägren [radioprat]
Som finns i Cedar Fors, Minneapolis, Wichita eller Sioux Falls.
[radioprat] rikliga mattillgångar
tillgängliga [radio chatter] upprepa detta är inte ett
test [radio chatter] nödvarningssystemet har
aktiverats den 24 december 2029 [radioprat] på grund
av ett rikstäckande nödströmavbrott över hela landet
[radioprat] fortsätter [radioprat] på grund av en okänd... naturligt fenomen.
[radioprat] alla civila som reser uppmuntras att vara
[radioprat] på utkik efter lådor som släpps av FEMA varje
förrådslåda har tillräckligt med mat för att mata familjen sex i 3
månader [radioprat] rapporter om personer som utger sig för att vara myndighetspersoner
[radioprat] sprider desinformation om ett krig med Kina och ett militärt
utkast [radioprat] USA är inte i krig med Kina och...
Ni har inte riktigt pratat om kriget.
Vad vill du veta?
Nå, vinner vi?
Inte riktigt.
Men ingen vet egentligen så mycket förutom hur det började.
Och hur började det?
De säger väl att kineserna inledde en
cyberattack och sedan på dagen för
blackouten skickade de 100 hypersoniska.
ICBM och detonerade kärnbommar i
atmosfären stekt nästan alla elektriska enheter i landet.
Då invaderade tio miljoner kinesiska och
ryska soldater Oregon och Kalifornien
och de säger att kubanska och
venezuelanska kommandosoldater invaderade Florida också.
Och förmodligen brände de ner Miami och
de tog sig upp till Orlando innan
tillräckligt många trupper samlades för att stoppa dem.
Och medan det hände slog taktiska
kärnvapen de flesta militärbaserna
på slätterna och på östra kusten.
DC, Los Angeles och New York drabbades också av kärnvapen.
Förmodligen smugglad via fraktcontainer.
Nu när det gäller invasionen på
västkusten, rapporter är att en av
fiendens brigader är en miljon stark.
Så de tog sig i princip till Nebraska
innan ett skott avlossades genom att
tala om för folk på västkusten att
blackouten orsakades av en solfloss
och de var där för att hjälpa landet att komma igång igen.
Och folk trodde på dem?
Ja, folk tror på allt de hör på nyheterna
och den enda nyhetskällan de hade var
från de radioapparater som fienden gav dem.
Jag förstår bara inte varför de skulle göra det här.
Fick det inget blackout i Kina
sex månader innan blackouten inträffade här också?
Nej, det var bara ett knep.
Så vi skulle svika vår vakt. Men vårt mål nu är att
hålla linjen vid Mississippi, stoppa dem
från att korsa floden tills vi kan samla upp
tillräckligt med trupper för att stoppa dem och slå tillbaka.
Pris?
Jaha?
När gick du med i armén?
Precis efter strömavbrottet.
Och vad gjorde ni båda före blackouten?
Jag var mekaniker.
Ja, jag jobbade för en liten bilverkstad
strax söder om Traverse City, Michigan.
Och hur är det med dig?
Jag doktorerade i klassiker.
Jag letade efter ett lärarjobb på högskolenivå.
Men Jag kunde inte hitta någon så, jag arbetade
huvudsakligen som lärarvikarie på en lokal gymnasieskola.
Var kommer du ifrån?
Denna taskiga lilla universitetsstad
som heter West Lafayette i Indiana.
Så vi är alla födda och uppvuxna
mellanvästeringar här, alla
försöker ta sig hem på vårt eget sätt.
Ja. Tillbaka hem till den vackraste kvinnan i världen.
Vem är det?
Det är min fästman.
Får jag se henne?
[sorglig musik]
Hon är vacker.
Ja och en ängel också.
Världens vackraste ängel. Du vet, jag vet
inte vad jag någonsin skulle göra utan henne.
Det måste vara trevligt.
Vad skulle vara trevligt?
Att vara kär.
Vad? Du säger att du inte har
någon snygg pojke som väntar
på dig tillbaka i Mississippi?
Det gjorde jag men han blev kär i någon annan.
Så det är därför du går tillbaka?
Jag vet inte, kanske.
Kan vi bara prata om något annat?
Ja, låt oss prata om vad du
saknar mest sedan blackouten.
Tja, jag skulle verkligen kunna äta en hamburgare utan ketchup.
Vill du ha ost på din?
Ja!
[Musik] [Wagner, Preludium till Akt III, ur operan Lohengrin]
Gubben ja. Ja.
Hej! Hej, var fick du det?
Tyvärr att den här är min.
Jag vill ha den hamburgaren.
Nej. Nej. Vänta!
Hej! Vakna. Emily vaknar.
Emily, vakna.
Jag vill ha den där cheeseburgaren.
Nej, det är min cheeseburgare.
Hej, vakna.
Nej, det är min ost...
Hej, vakna.
[Musiken slutar plötsligt]
Hej, vakna.
[drömmande elektronisk musik]
Förlåt att jag var tvungen att väcka dig.
Du skrek högt i sömnen.
Herregud, jag hade precis den konstigaste drömmen.
Ja, gå med i klubben.
Det är en sak som började för oss alla sedan strömavbrottet.
Antar att du hade en dröm om cheeseburgare.
Hur visste du det?
[åska i avstånd]
För att du fortsatte att skrika ut efter
att någon skulle ge dig en hamburgare.
Satt vi och pratade vid brasan i natt?
Ja, det är det konstiga med de drömmarna.
Verklighet och drömmar de verkar bara
smälta samman och du har
bokstavligen inget minne av att gå och sova.
Du vet, och några av dem, bara mellan oss, får mig
att känna som jag håller på att ramla av en
klippa in i ingenting... att aldrig vakna upp igen.
Men jag vaknar precis när jag håller på att ramla in i det.
Ja, det var så jag kände mig nyss.
Det är nästan som morgonillamående.
Har du barn?
Äh nej. Jag var gravid på
gymnasiet men jag fick missfall
halvvägs genom terminen [åska på avstånd]
Um Price, vaknar du nu?
Ja.
Okej, låt oss slå ett
sammanbrottsläger och bege oss ut
sedan. Jag ska göra måltidspaketen färdiga åt oss.
Allt det här snacket om hamburgare gör mig hungrig.
[drömmande elektronisk musik fortsätter]
[mer åska i fjärran]
Så Emily, du pratade om hur
dina drömmar har
förändrats. Vad drömde du om i natt?
Vi satt vid en lägereld
och pratade om vad vi saknat
mest sedan strömavbrottet.
Nej, det var ingen dröm.
Vi pratade faktiskt om det i går kväll.
Men efter det vaknade jag precis.
Jag kommer inte riktigt ihåg något
annat efter det, eller ens att jag skulle sova.
Det är som att jag precis gled in i drömmen.
Du sa väl att det som förändrades
mest för dig var hur tiden kändes
så annorlunda. Hur utan el allt
rörde sig långsammare. Utan skärmar
och tv fanns det inget som distraherade oss.
Och sedan sa du hur du aldrig känt dig så
levande som du gör då och då
du undrade lite om kraften kanske
borde någonsin kom tillbaka överhuvudtaget.
För att jag känner mig i fred med världen omkring mig.
[Musik slutar med åska på avstånd]
Den här platsen ser övergiven ut. Precis som alla andra städer.
Hej!
Var fan är alla?
Det här är inte rätt...
Vi är här, eller hur?
Ja... det här är platsen.
Det är bara öde.
Kanske är människorna du ska
träffa någon annanstans i stan?
Ja. Kanske.
Vet du vad. Jag ska hitta ett tak
på en av dessa byggnader, och
undersöka området, se om jag kan ta reda på var.
Ja, det är en bra idé, Rogers.
Kanske kolla där?
[mörk orkestermusik]
Har du använt någon av dessa tidigare?
Nej.
Du har säkerheten, cylindern...
Ta bakåt när du vill skjuta.
Sikta. Fingret på avtryckaren. Tryck på avtryckaren.
Skjut inte om du inte måste...
[Mörk orkestermusik fortsätter]
[Mörk orkestermusik intensifieras]
[Mörk orkestermusik]
[mörk orkestermusik slutar]
[spännande skräckmusik startar]
Hej?
Hej!
Någon där?
Här.
[mörk skräckmusik fortsätter]
[gryntande]
Ni två, ni två måste vara
tysta annars hör de er.
De slog oss med lite ny
drönarteknik alla blir
beordrade till någon
avvecklad flygvapenbas på övre Michiganhalvön.
Behöver du hjälp?
Nej, oroa dig inte för mig. Detta är bara ett köttsår.
Vem har gjort detta mot dig?
De där sakerna. Vi kallar dem
"skrikare." De kan kontrollera människor
som drönare med hjälp av nödförsörjningsstängerna.
Var är resten av dina män?
[andas ut] De flesta av dem är döda. Vissa är säkrade i en bunker.
Kan du ta oss till bunkern?
Om du kan hjälpa mig upp.
Vi lyfter upp dig okej? Täck oss okej?
[skriker av smärta]
Ta tag i min pistol!
[gryntar av smärta]
Jag tror att han högg mig djupare än jag insåg.
[spännande skräckmusik]
Allt klart?
[spännande skräckmusik intensifieras]
Var fan är de?
[skrikljud]
Gå!
Nej...
[skrikljud]
[skotteld]
[dunk]
[skrikljud]
[skotteld]
[högt smällande ljud]
[musik och sirener]
[skrikljud]
[skotteld] [prisskrik] Kom igen.
[skrikljud]
[skottlossning på avstånd]
Åh gud, för jävla.
[spännande musik startar]
[hundmärkesjinglar och snabba fotsteg]
Hej sluta! Sänk ditt vapen.
Ni måste släppa igenom mig okej?
Min partner kan ha problem.
Vad gör du här?
Jag är med i 32:A divisionen från Kairo.
Vi omplacerades till Dubuque
och beordrades att stanna här först.
Vi hittade ingen.
Jag gick upp på taket för att leta efter
andra enheter medan den andra kvarvarande
personen i min division gick med en civil
för att kontrollera den närliggande område.
Kolla hans ögon.
[musik i högt tempo]
Normal utvidgning. Allt klart.
En av våra män gick ut för att hämta gas till generatorn
och försvann för ungefär en timme sedan.
Vi letade efter honom när vi stötte på dig.
Jag har inte sett honom, men jag hörde pistolskott.
Det gjorde vi också.
Osäker var de kom ifrån men
vi får reda på det snart. Låt oss gå
[snabb actionmusik fortsätter]
[dörren stängs igen]
[skrikljud utanför]
[radiostatisk]
Det här är Adams, kan någon läsa mig?
[skrikar slår på dörren]
Jag är vid sidoingången till den gamla teatern Downtown.
Det finns några shreikers utanför
försöker bryta sig in
[skrikljud utanför]
[radiostatisk]
[bloss tänds]
Ta kniven.
Jag vill att du bränner mitt sår med den här kniven
innan jag blöder ut
[skott och skrik som skriker]
[Adams skriker]
Adams, är du där?
Hur är situationen där ute?
Vi fick en fientlig nedgång, resten sprang iväg.
[musik]
Jag tar med två vänskapsmatcher.
Ja, ja. Vi vet.
Vi har inte mycket tid att prata just nu.
Hendrickson är den siste fientliga
död där ute?
Nej, en är fortfarande vid liv enligt läkarens order.
Låt oss hämta honom och ta in honom.
Läkaren vill sätta upp en show när vi får det
till bunkern
[mörkt drönarljud]
Så, vart tar du den där killen?
Den där killen förs till operation för förberedelse.
Ni ska gå vidare och ta Adams till medicintältet.
Korporal Hicks kommer att visa dig var ditt bostadsrum är.
(mörk spänningsfull skräckmusik återupptas)
Och här hittar du toaletten komplett
med full dusch och varmvatten.
Varmvatten?
Varmvatten.
Det här är fantastiskt.
Nu måste ni alla sova i samma rum
men vi har gott om våningssängar för er alla
så det borde inte vara ett problem.
Vad fan hände med alla här?
Om du hade varit här för några veckor sedan
var vi tusentals av oss stationerade här. Men efter.
Dubuque blev påkörd
sedan började alla gå
österut och shreikers började dyka upp.
Bara ett fåtal av oss stannade här för
att hjälpa läkaren att avsluta sin
forskning [spännande skräckmusik]
Det här är i alla fall mässan här nere.
Det är tomt just nu men lunch är klockan 11 och middag klockan 18.
Vad finns på menyn?
Samma sak som varje dag.
Lyckligtvis eftersom ni är här.
Jag tror att doktorn kommer att sätta
upp en föreställning för alla på teatern.
Har ni en teater här?
Det gör vi, vill du se det? Jag tar dig dit härnäst.
Okej. Så ta plats på första raden så kommer doktorn snart att vara hos er
[spännande musik slutar]
[sätet knarrar]
Så, vad tycker ni om allt detta?
Det här är bara jävla konstigt om du frågar mig.
Ja, inte vad jag förväntade mig.
[fotsteg och trött andning]
[musik]
Detta här
är John Derby.
Han är från Castle Rock, Oregon. Född 1974.
Denne stackars man blev nog hungrig på
för tre månader sedan. Åt en sådan
matbarer. Är det inte rätt, John?
[skrikljud]
Som du säkert har sett,
när en är smittad, kommer de att stanna vid ingenting
att attackera, lemlästa och döda dig.
Om du inte bär civila kläder.
Det är därför idag när du lämnar basen
du kommer att slänga dina militära dräkter
och bär civila kläder.
Nu, om du stöter på dessa varelser kommer de att dela
två saker gemensamt.
De har en kärlek och ett beroende av dessa barer.
De bryr sig inte om det påverkar deras hälsa eller inte.
De bryr sig inte.
Andra. De kommer att tvinga dig att äta en.
De vill infektera dig med de
parasitiska nanobotarna gömda inuti dessa
barer som en gång var inne i mag-tarmkanalen,
kommer att börja bygga ett neuralt gränssnitt inuti din kropp som gör att du
kan styras som en drönare.
Om dessa varelser inte kan övertala dig att äta
en, kommer de att tvinga dig att äta en av
dessa eller vänta tills du är försvarslös.
En intressant sak innan du börjar din resa,
av någon anledning verkar musik störa
dem. Jag vill att du ska titta på det här...
[robotpip]
[operamusik startar]
Ser du?
John. John? Kan du höra mig?
Hej. Ja.
Var fan är jag?
Jag ser inte riktigt bra.
Känns som om någon har kedjat fast mig vid något.
Kan du... kan du hjälpa mig?
Visst, jag kan hjälpa dig John.
Vad är det sista du kommer ihåg?
Jag var hemma.
Jag hörde ett ljud.
En av dessa lådor föll från himlen.
Jag minns att jag tittade igenom
den, hittade mat och sedan
slocknade jag bara och vaknade här.
Och jag är hungrig. Jag har aldrig känt mig så här hungrig i hela mitt liv.
Äntligen eftersom denna effekt bara är tillfällig.
Det varar bara tills
musiken är över.
Det enda botemedlet mot denna åkomma är tyvärr döden.
[musiken blir högre]
[sågens ljud]
[skrikljud]
Ja, ja! John Derby!
Jag kan inte se det här.
[ben knasande och skrikande skrik]
[robotpip]
[operamusik slutar]
[skräckmusik startar]
Så, vad tyckte ni om programmet?
Ja, jag kan inte tro att fienden
växer fram dessa saker i oss
och de kan kontrollera oss.
Ja. Jag såg att läkaren tog ut
en, Jag kunde inte tro det själv.
Vi kallar dessa saker "bläckfisk".
Håll detta hemligt men
läkaren tror att fienden har fullständig kontroll över dem.
De kan infiltrera oss och vi skulle aldrig ens veta
de var en del av dem.
Finns det något ord om hur det är i Michigan?
Nej, jag skulle anta att det är lika illa som det är här, men
du vet, vem vet.
Jag är säker på att din fästman mår bra, Rogers.
Jag ska ta en dusch och vila lite.
När kan vi se generalen?
Först i morgon bitti.
[spännande skräckmusikbyggen]
[ljud av vatten i duschen]
[ljud av att dörren knarrar]
Är någon där?
Vad gör du här?
Det är inte meningen att du ska vara här.
Det är okej. Du behöver inte vara ensam längre.
Nej, jag menar
[spännande skräckmusik]
Vad tycker du?
[spännande skräckmusik]
[stön och ljudet av sängens gungande]
[skrikljud]
Vakna Emily. Vakna!
Kom igen, vakna. Det är dags att träffa generalen.
Gör dig redo. Vi är på väg över till generalens kontor nu.
Du bör följa med.
Okej, ge mig en sekund.
[Emily frågade Rogers om vad som hände föregående natt.]
Hej om vad som hände i natt?
[Hon verkade skämmas till och med förvirrad.]
[Rogers berättade för henne efter att vi hade ätit middag som vi hade träffats]
[Hicks att få våra civila kläder]
[och sedan träffades vi alla tillbaka i vårt rum där hon frågade]
[hur lång tid skulle det ta att komma hem härifrån.]
[innan alla svimmade.]
[Hon hade haft en till av dessa drömmar]
[och släckt till allt.]
[Jag frågade aldrig vad hon drömde om]
[när vi gick för att träffa General Hyde.]
[Generalen såg ut precis som läkaren]
[och liksom han var man tvungen att undra om han hade rekryterats]
[rakt från ett dårhus]
[eller djupt ur någon djungel.]
[Han fick oss att vänta på hans kontor medan han pratade med]
[någon om rosenknoppar]
[och hur vi lever som vi drömmer, ensam. Vi hörde honom prata]
[om hur de planerade att slå tillbaka mot kineser och ryssar med kärnvapen.]
[Allt de behövde var att få en pluton till en anläggning i South Dakota]
[och då kunde de vinna det här kriget.]
[sedan kom han och han berättade att han försåg oss med en bil]
[för resten av vår resa.]
[Sedan informerade han oss om vårt uppdrag.]
[Vi fick i uppdrag att ta med Emily hem till sina föräldrar]
[och sedan skulle vi bege oss till en bas]
[där vi skulle möta andra enheter till finalen]
[tryck mot fienden]
Okej, här är din satellittelefon.
Skaka bara den en minut så får du lite kraft.
Nu kommer generalen att sms: A dig med beställningar.
Du ska rapportera allt du ser.
Men jag förstår inte. Måste vi ta hem henne också?
Och sedan norrut till Sawyer.
Tja, generalen låter dig gå igenom.
Oshkosh endast i spaningssyfte
och det är bara utifall att trupperna som
är stationerade vid McCoy måste falla
tillbaka någonstans säkert att ligga lågt.
Allt ska finnas där i dina beställningar.
[nycklar klirrar]
Du måste köra på natten
eller när det är delvis molnigt för att
undvika att upptäckas av deras satelliter.
Och vad händer om vi inte gör det?
Tja, jag kan inte säga säkert, men vad
jag kan säga att alla vi skickade norrut som
inte följde dessa order aldrig återvände. b>
Hon är fylld och redo att gå Jag
justerade klockan så att du vet vad klockan
är och jag lägger en post-it som
påminner dig vilken tid ska man inte köra.
Om det är storm eller om himlen är
mulen så är det okej att köra.
[drömmande elektronisk musik]
[åska i avstånd]
[drömmande elektronisk musik]
[åska i avstånd]
Vad gör du?
Rapporterar bara tillbaka till generalen
att vi inte såg något under den första timmen.
Jag ska ta ett piss.
Roger det.
Det är synd att du inte kan använda det för att ringa din fästman.
Vad heter hon?
Ja, det är synd.
Vad sägs om pris?
Hur är det med honom?
Tror du att han har en fru eller flickvän hemma?
Pris? Har du hört killen prata om böcker? [Skrattar]
Nej, Price är definitivt en oskuld.
[bildörren öppnas]
Vad är det killar?
Inte mycket. Vi var, vi pratade
bara om din kärlek till döda poeter.
Vilken? Horace, Hughes, Rimbaud. Love'em all man.
Åh, vi slår vad om att du gör det.
Hej, jag hade en idé. Kommer ni ihåg hur kineserna spelade de där gamla?
Åh ja. Låt oss prova det.
[Honky Ponky-musik spelas]
Så där!
[Honky Ponky music plays] [Rogers] Jag kan inte den här låten. [Pris] Du vet det.
[Honky Ponky music plays] [Emily] Åh, jag älskar den här låten. Det är en av min pappas favoriter.
[Honky Ponky-musik spelas]
Jag tror att vi måste höja insatserna lite.
Jag röstar på strippoker.
Lugna dig.
Jag tror att Price måste börja satsa det där sexpacket han tog med
från bunkern.
Hej, ni båda kan knulla er själva. Dessutom, ingen alkohol eller körning.
Allvarligt?
Bra. Bara en.
Tack!
Kan jag få en?
Fan, nej, du vann inte det där pokerspelet
[Honky Ponky-musik spelas]
Det är ingen idé att tänka på morgondagen.
Det enda någon av oss bryr sig om just nu är att leva i nuet eller åtminstone för
en timme till. En timme är en stor sak i en värld som denna. Vakna Emily. Vakna!
Emily, vakna!
Herregud, vad hände?
Du somnade.
Ja du, du sover mycket.
Jag har faktiskt aldrig sett någon sova så mycket.
Så, vad är planen?
Tja, vi ska köra hela natten och vi borde hinna till Oshkosh på morgonen.
Bra. Jag kan inte vänta med att träffa mina föräldrar. Hur är det med dina föräldrar?
En gäng rika skithål men jag älskar dem. De var i Europa när strömavbrottet inträffade.
Så de är förmodligen bra.
Jo, min pappa dog när jag var liten och jag fick aldrig träffa honom. Cancer fick min mamma
för några år sedan.
Jag är ledsen, det är tråkigt.
Tja, så är livet.
[sorglig musik]
[andas ut]
Så, vad ska du göra när vi släpper av dig?
Tja, jag tänkte faktiskt på det. Med allt som
händer, Jag vet inte om det är säkert att stanna där.
Det finns ingenstans som är säker just nu.
Jag tänkte på Kanada.
Jag skulle anta att Kanada också attackerades.
Så, det finns helt enkelt ingen säker plats att gå?
Du är säker hos oss just nu.
Ja, men hur länge?
Låt oss sätta på lite musik, eller hur?
[gitarrmusik]
I hela ditt absurda förflutna upptäcker du så mycket som är absurt. Så
mycket bedrägeri och svek att det kan vara en bra idé att sluta känna sig ung nu
att vänta på att din ungdom ska bryta sig loss från dig och gå dig förbi. För att se hur det försvinner
återgående i fjärran, för att se all din fåfänga, kör din hand genom avgrunden
som den har lämnat bakom sig. Ta en sista titt på det och börja sedan gå framåt.
Se till att din ungdom verkligen har avdunstat. Gå sedan lugnt, helt själv, över till den andre
tid för att se vilka människor, och saker ser verkligen ut.
[åska i avstånd]
[kråkor och orkestermusik]
Hem söta hem.
Okej, vi måste parkera och bege oss till fots härifrån. Vi kommer tillbaka till bilen
runt 11.30.
[motorcykel på avstånd]
Hör ni det?
Ja, det låter som en motorcykel.
Konstigt.
Kanske är det en av våra.
Kanske?
Är ni säker på att ni vill gå?
Ja, vi har ungefär sex timmar på oss att bränna
[fotsteg]
[kråkan katar]
[intensiv orkestermusik]
Mamma! Pappa! Jag är hemma.
Jag gillar inte det här.
Inte jag heller. Precis som de andra städerna.
De kanske sover.
Kontrollera omkretsen...
[Skrik]
De där jävlarna dödade mina föräldrar. Mamma? Mamma!
Snälla lämna mig inte.
De skulle vara här och laga frukost. Jag skulle sova i mitt sovrum.
Och berätta för dem om allt jag såg att jag skulle.
Emily, jag vet att du känner mycket smärta just nu. Men du behöver lugna dig okej?
Okej, lyssna på mig. Kroppen är fortfarande varm, vilket betyder
att mördaren kanske fortfarande är i huset okej? Lyssnar du på mig?
Jag och Rogers ska se till
huset är fortfarande klart, okej?
[mörk orkestermusik]
[Rogers utanför skärmen] Allt klart här.
Rysa även utanför.
Jag hittade spår som leder in i skogen på bakgården.
Spår? Du menar från personen som dödade dem?
Mest troligt.
Kan vi följa dem?
Kanske. Jag menar, det beror väl på om spåren fortsätter där de är nu.
Vänta, vänta, vänta. Nej. Det här är en krigszon, det kanske är bättre att komma iväg härifrån.
Nej, jag vill döda den som gjorde detta mot dem.
Okej, okej. Vi ger dig en dag. Ett. Om vi inte hittar dem
då, går vi norrut till Sawyer med eller utan dig. Har du det?
[mörk orkestermusik]
[fotsteg]
Det verkar som att leden slutar här.
Vi försökte.
Nej, låt oss korsa vattnet och fortsätta leta.
Hör här, vi har varit här i åtta timmar nu, okej?
Så det är kanske bäst att komma tillbaka till bilen.
Du lovade att hjälpa mig.
Jag menar att vi kan ge henne till solnedgången...
Bra.
[mörk orkestermusik]
Tyst.
Vad är det?
Luktar du det?
Brand.
Ja, det ser ut som att leden inte är så kall trots allt.
[grunt]
Asiatisk soldat vid en lägereld.
Kinesisk fallskärmsjägare?
Kan vara det. Men han bär dock en amerikansk arméuniform. Kan vara en desertör.
Vad gör vi?
Jag ska skicka ett meddelande till generalen. Beställningarna är att ringa in något ovanligt.
Kom ihåg på bondgården när jag frågade om Jag kunde gå med dig och du
frågade om jag menade armén? Ja? Tja, skulle jag ändå kunna ta värvning?
Självklart. Prata med Rogers om det senare.
Okej, generalen skickade ett meddelande tillbaka, de sa att ta reda på vad vi kan från
killen där nere. Nu tror han att kinesiska fallskärmsjägare kan vara förklädda som oss
och prata som vi och sätta in platser som dessa för att kontrollera sina flygdrönare.
Okej, låt oss vänta på natten och överraska honom. Har du det?
Förstår.
[mörk orkestermusik fortsätter]
Försök inte något roligt. Är du ensam?
Skjut inte mannen. Jag är inte en av dem.
Han frågade om du är ensam.
Ja, man. Det är bara jag. Alla i mitt sällskap dödades av dessa saker.
Vad gör du här ute?
Försöker hålla sig vid liv. Hur är det med dig?
Oroa dig inte för vad vi gör. Var kommer du ifrån?
Missouri.
Vilken stad i Missouri?
Jag växte upp i St. Louis men bodde i en stad som heter Columbia när strömavbrottet började.
Berätta om det.
Det är ett skitjobbigt ställe. Jag menar att det är det här tacostället där jag
jobbade på inget mycket annat där för att vara ärlig...
Vad gör du här ute ensam?
Radioen sa att jag skulle gå österut så jag anmälde mig frivilligt
och gick österut med ett sällskap soldater som värvade mig. Vi
var utplacerade till McCoy men när vi kom dit var alla döda.
Jag tror fan inte på dig.
Hör du, jag talar sanning.
Jag ska ge dig till räkningen av tio och din dåliga ljugande desertörsröv kommer att
berätta för mig exakt vad jag vill veta, annars kommer jag att blåsa ut dina jävla hjärnor.
B>
Jag ljuger inte.
10.9.
Vad mer vill du veta?
8.7.
Jag var tjock innan pandemin, som riktigt tjock.
6.5. Jag brukade spela World of Warcraft i timmar och en gång spelade jag i 24 timmar med min
vänner och allt vi åt var fikonnewton och drack Dr. Pepper, jag menar jag svimmade på min dator
och mina föräldrar hittade mig, trodde att jag var död.
4.3.2.
Allvarligt talat, jag ljuger inte. Snälla skjut mig inte, jag vill inte dö.
1.
Okej. Jag tror dig...
[Vapenskott]
[Orkestermusik tonar ut]
Vad fan är det för fel på dig?
Jävla skit...
Han dödade mina föräldrar.
Det vet vi inte...
De sa att kinesiska fallskärmsjägare kommer att se ut som oss och agera som oss.
Vi vet inte om han var en av dem. Han kunde ha varit en av oss.
Han dödade min mamma.
Din galna jävla kärring. Vi förhörde honom. Vi fick information.
Dödade min pappa.
Ja, grattis. Den verkliga mördaren kan fortfarande finnas där ute. Ta hand om henne.
[sorglig musik]
Vad är poängen med det här? Jag menar, varför fortsätta?
Vill du veta vem den verkliga fienden är? Den verkliga fienden är människorna som
inledde EMP-attacken. De är människorna som har släppt de där lådorna fulla av
barer som förvandlar människor till mördare. De är människorna som invaderade vårt land.
Hur är det med honom?
Oroa dig inte för honom!
Jag vet att han dödade dem!
Jag vet vad du går igenom.
Jag är trött.
Jag vet.
Vi slår läger här ikväll. Vi måste turas om att titta på omkretsen.
Vad sa generalen?
Sawyer är borta.
Vad menar du borta?
Här! Läs den själv.
[sorglig musik fortsätter]
Vad fan?
Vad är det för fel?
Det står att platsen vi skulle gå till, alla
där antas vara döda eller komprometterade.
Våra beställningar har ändrats. Vi måste möta
upp en pluton som har gått från Washington D.C.
Vad ska du göra?
Tja, de har koderna till kärnvapen. Vi måste hjälpa
dem att få dessa koder till en anläggning i South Dakota.
Vad då?
Då flyger missilerna...
Och då får vi vår revansch.
Vi har en lång dag imorgon. Så låt oss få något att äta. Sov lite.
Pris, du tar första bevakningen.
[sorglig musik]
Det är något sorgligt med att folk går och lägger sig ibland. Du kan se att
de inte bryr sig ett skit om huruvida de får ut vad de vill ha ut av livet eller inte.
Du kan se att de aldrig försöker förstå vad vi är här för, de bryr sig helt enkelt inte.
Inte mycket musik kvar inom oss för livet att dansa till. Vår ungdom har gått
till jordens ändar för att dö i sanningens tystnad och där jag frågar, kan
en man lyckas rymma till när han inte har någon galenskap kvar inom honom?
Din jävla tik rör dig inte och rör inte den jävla pistolen!
[fotsteg]
Vad fan...
Hur många är ni där?
Tre. Vi är här på General Hydes order...
Vi vet. Vem är du?
Jag är löjtnant Rogers.
Ok, löjtnant! Berätta för mig vems idé var det att tända
en eld med så stor rök att du kunde seas långt borta?
Den där döda killen där borta...
Vem dödade honom?
Det gjorde jag.
Han ger dig den här sorgliga historien om att han
växte upp i staterna när han var tjock och spelade tv-spel?
Ja.
Dessa saker är precis som skrikare men mycket mer avancerade. De är
tänkta att infiltrera, titta och prata precis som vi. Vi tror
att fienden experimenterade på dem i månader innan blackouten.
Så han var inte en av oss?
Förmodligen inte...
Vilka är ni?
Vi är det som är kvar av 83:E luftburet från D.C.
Du känner till våra beställningar...
Vi ska träffa oss om två dagar vid Beaver Dam. Vi vet.
Men du är här.
Beställningarna hade falska koordinater ifall vår kommunikation skulle äventyras.
Vi var cirka 8 mil bort när generalen skickade oss
till din riktning. Rök från din lilla eld gjorde resten.
Har ni någon av fiendens radioapparater på er?
Ja, jag har en.
Ge den till mig och den du använder för att prata med generalen.
Vad behöver du dem till? Om de kan spåra oss med det...
Okej, allihop. Ta dina grejer och låt oss gå. Kom igen.
Låt oss gå. Flytta!
[musiken slutar]
Flytta den!
Jag är trött.
Jag bryr mig inte om du är trött.
Är du allvar just nu?
Så ni tre är civila?
Ja. Price och jag blev draftade direkt efter blackouten.
Jag erbjöd mig att ta värvning igår.
Okej, vi tar en paus och vilar på det här sättet. Edwards, kollar du deras förnödenheter?
De hade inga...
Vi lämnade dem i en bil i Oshkosh...
Då kör vi en leverans i nästa stad.
[radio] Var är ni?
Ungefär två dagar öster om Mississippi.
[radio] Så koderna borde vara där om två veckor då?
Ja. Förutsatt att inga fler omvägar...
Vem är det?
Det var Sandra från Central Command eller vad som är kvar av det i alla fall. Aldrig träffat henne.
Men hon har gett oss order om vart vi ska gå sedan D.C. Hon har fortfarande tillgång
till satelliter och har väglett oss med koderna så att vi kan slå tillbaka mot fienden.
I sanning sagt, om det inte var för henne hade vi inte ens varit här just nu.
[mörk musik stiger]
[radiostatisk]
[robotpipande]
[robotpipande ökar]
[robotpip]
[skrik]
[jetplan, skottlossning och explosioner]
[ljudet av planet på himlen] Hör du det?
Låter som ett jetplan.
Pris, kolla in det.
[Äventyrlig orkestermusik börjar]
[ljud av jets]
[explosionsljud]
Var fan är Price?
Vi trodde att vi hörde en jet.
En jetplan?
Gubbar, jag såg precis ett plan skjutas ner. Jag tror att det är en av våra.
Nej. Det är omöjligt.
Vi kanske borde kolla upp det ifall piloten fortfarande lever.
Nej. Se, vi kan inte avvika från uppdraget. Pris Jag vill att du ska gå och kolla in
jetplanen och sedan möta oss vid flodkorsningen i Lacrosse. Det är ungefär två
dagars promenad härifrån här. Om du klarar det kan du gå med oss igen om inte.
Du är ensam.
Okej, låt oss flytta.
[Musik]
Vem är du med?
Med den 32:A Kairo. Jag blev omplacerad av General Hyde.
Nu är jag med en pluton som kommer med koderna för att skjuta
tillbaka kärnvapen mot fienden. Vi ska få tag på de där jävla jävlarna.
Låt mig försöka sluta blöda...
Nukes. Trinity, hör du det här?
[Trinity] Ja, det är värre än jag fruktade.
Är han säker?
[Trinity] Titta direkt på honom.
[Trinity] Analyserar. Han är inte smittad. Civil rekryterad
[Trinity] av en av miliserna. Hans sociala medier, webb och
textmeddelanden [Trinity]-historia lyfter inga röda flaggor.
Okej. Bra.
Vem är du med?
Jag skickades till Kina... ...på ett rekognoseringsuppdrag.
När de hade sin blackout, den före vår. Men lyssna, det är inte viktigt.
Ta dessa. Jag behöver att du tar med dessa till en CIA-analytiker som heter ryssen.
Han gömmer sig på en ö på Lake Superior kallas Isle Royale.
Men jag har min.
Finn dina order, sergeant!
Människans överlevnad beror på att du får dessa till honom.
Hur är det med dig?
Oroa dig inte för mig. Jag är så gott som död.
Hur hittar jag honom? Vart går jag?
Trenity. Trinity kommer att vägleda dig.
Vem är Trinity?
Hon är den... och...
[Musik]
[radiostatisk och pip]
[Trinity] Daniel Price, kan du höra mig?
Ja. Är det här treenigheten?
[Trinity] Ja, jag vill att du gör mig en tjänst.
Vad?
[Trinity] Har du väskan och radion Commander Reeves gav till dig?
Ja.
[Trinity] Bra. Jag behöver att du springer norrut. Just nu.
[Trinity] Så snabbt som möjligt. Du är inte säker här.
Satellitbilder [Trinity] visar hundratals skrikare som
konvergerar [Trinity] på denna position. Jag fyller i dig senare när du är i säkerhet.
[radiopip och statisk]
[robotljud]
[mörk riser och ljud av skrik]
Vad är det?
Jag trodde att jag hörde något.
Det kan vara den där jäveln av er tre som är användbar och bestämde sig för att dyka upp.
Nej, nej, det är för tidigt för det...
Titta, det finns ingenting där ute. Låt oss fortsätta.
Kom igen!
Ögonen upp!
[åska mullrar]
[snabb andning]
Rogers?
Fan satan! Liten värld man...
Hej, vad fan gör du här ute i ingenstans?
Jag var stationerad på McCoy när den blev överkörd...
[gryntar av smärta]
En skrikare fick mig.
Känner du den här soldaten?
Ja, han växte upp på gatan från mig.
Hjälp honom upp!
[åska i avstånd]
Låter som en storm är på väg.
Det finns ett hus på landet ungefär en halv mil längs den
stigen. Jag har gömt mig där ända sedan McCoy åkte söderut.
Jag gick på morgonjakt, skrikaren hoppade
över mig. Ni är välkomna att stanna där om ni vill...
Vi tar dig dit och lappar ditt sår. Ni andra
äter och vilar lite men då är vi på väg. Låt
oss gå [mörk olycksbådande musik tonar ut]
[åska]
[tråkig musik börjar]
Där är du ihopsydd. Lägg lite antibiotikakräm på
den så att den förhoppningsvis inte inte blir infekterad.
Så hej vänta. När fan tog du värvning? Jag minns att
du fortfarande hjälpte till som brandman när jag gick.
Ja. Jag fick dock ge upp det. För ungefär två månader sedan blev det riktigt
illa. Det förekom plundring. Folk hade slut på mat. Jag minns att det
var den här branden och vi kunde inte kontrollera den. Det slet genom
halva staden på en dag. Det var då plutonen kom in på väg mot McCoy. Jag
gick med dem och då hade alla andra begett sig till flyktingläger i Kanada.
Och hur är det med... Emma?
[sorglig musik fortsätter]
[suckar]
Emma Smith dog.
Hon dog i en brand. Alla dog i byggnaden. Människor hoppade från
fönstren och alla brann levande bara när de försökte ta sig ner för trappan.
Herregud.
Åh, jag är ledsen, det menade jag inte, shit.
Hon dog i Mark Peters lägenhet. Två av dem var de.
Det var de, vad?
Sådant jävla...
Nej. Eh-huh nej. Jag bad henne att gifta sig med mig innan jag gick.
Jag är ledsen. Det kom rapporter om att fienden dödade alla. Hon trodde nog att du...
Och du känner Mark. Han tar inte nej som ett svar.
Jag förlorade henne? Jag förlorade henne.
Jag kom hit för att rädda henne när jag borde ha varit där med henne.
[gråter]
Jag är ledsen.
Vad fan är det som händer här?
Hans fästman dog.
Min fru dog så snart strömavbrottet inträffade. Jag förstår vad du går igenom men du måste
begrava den skiten tills det här uppdraget är över. Det är en order. Kom igen. [Slappar]
[åska i avstånd]
[sorglig musik fortsätter]
Han har rätt, du vet. Ingen idé att fälla tårar för en hora, eller hur?
Shit. Jag skulle inte ha tagit upp det om jag visste att hon betydde
något för honom. Jag trodde de bara inte var tillsammans längre.
Nej, det är inte ditt fel. Jag menar, du visste inte. Ärligt talat, det är bättre att han
får reda på det nu snarare än om ett eller två år när han går hem och hittar henne med
någon annan...
Ändå tycker jag synd om killen
[tråkig musik slutar]
[Åskande] [Musik]
[Musik]
[robotljud]
[skriker]
Hej, vad är det för fel?
Jag såg någon utanför.
Är du säker?
Han såg ut som...
Hur såg det ut?
Som killen som jag sköt på campingen.
Hämta dina vapen och släck ljusen nu!
Stanna här. Skrik inte igen om du inte säkert vet att det finns någon där ute!
[skrikande ljud]
Stäng den där jävla dörren!
Vi har ett stort jävla problem här. Jag har ett spår av blod och ingen Perry. Skrikern
fick honom.
Jag såg att det släpade honom ut genom dörren. Jag sköt den. Jag var tvungen att lägga minst 20
skott i den men det var som om jag sköt blanks. Det skar halsen av honom.
Ta ihop skiten soldat. Se säkra huset Edwards du är med Rogers. Flytta!
[spännande skräckmusik]
Köket är klart.
Tänker du vad jag tänker?
Ja. Precis som Indiana.
Vad fan hände i Indiana?
En av skrikarna skar Thompsons hals och halkade in en bläckfisk. Saken tog kontrollen
inom några sekunder och började attackera oss.
Så hur dödade du den? Du måste skjuta dem i
nacken där ryggraden möter hjärnan. Det
är det enda sättet att ta ner dem.
[skrikljud]
Shrieker!
[robotpip och skrikande ljud]
Skjut honom i ryggen! Skjut honom i ryggen!
[skott- och skrikljud]
[ljud av kniv som sliter genom kött]
[skotteld]
[skrikljud]
[skotteld]
[skrikljud]
[intensiv actionmusik]
[skrikljud]
Stanna här.
Vart ska du?
Stanna bara där.
Vart fan är du på väg?
Oroa dig inte för det!
Din jävel, lämna mig inte här för att dö!
Bara... lita på mig.
[skrikljud]
[skrikljud och musik]
[skotteld]
[shrieker death sound]
[musik]
Kom ut, Emily. Okej, kom igen!
Vänta. Vänta. Vänta!
Ta det här.
Vad är det här?
Detta är koderna till kärnvapen och radion.
Sandra, hon kommer att berätta för dig vad du ska göra och vart du ska gå.
[Musik]
[refräng när musik tonar ut]
[åska]
[drömmande elektronisk musik]
[åska]
Okej. Vi gömmer oss här för tillfället.
Kan jag?
Ja.
[drömmande elektronisk musik]
Stormen gick äntligen över.
Frys fortfarande.
Vi åker ut om en stund. Försök hitta ett hus och värm upp där.
Har du varit uppe hela tiden?
Ja, bara se till att det inte finns fler skrik.
Har det funnits några?
Nej. Ingenting. Jag tror att det är säkert.
[ljud av kyssar]
Jag är ledsen. Det borde vi inte vara.
Shh...
[drömmande elektronisk musik]
[stönar]
[drömmande elektronisk musik]
Hur kom vi hit?
Jag vet inte.
Herregud. Jag hade en av de där drömmarna igen. Jag kommer ihåg bilen...
Gjorde vi det?
Jag tror att jag är gravid. Här kan du
känna hur det sparkar [baby heartbeat]
Har du varit gravid hela tiden?
Nej, jag blev precis gravid i morse. Du är pappan. Här känner du det!
Känner du inte hur vår bebis växer?
[baby heartbeat och elektronisk musik]
[förlossningen skriker]
[robotljud av skrik] [bebis som gråter]
Ta med den lilla till mig.
Är det en pojke?
[robotljud av skrik]
[robotljud av skrik] [bebis som gråter]
[drömmande elektronisk musik fortsätter]
Sover du okej?
Jag hade den mest hemska drömmen.
Ja. Du slängde och vände.
Um i bilen igår kväll... gjorde vi det?
Gjorde vi vad?
Gör det inte. Jag hade precis den här drömmen där vi kysstes.
Nej. Du somnade, du vaknade. Vi gick några mil och kom till det här huset.
Jag sov på soffan där ute
[Sandra] Hopkins, är du där?
Ja, Hopkins är död, de är alla döda. Vi blev överfallna av en skrikare.
[Sandra] Vem är det här?
Det här är löjtnant Rogers
[Sandra] Har du koderna?
Ja. Hopkins gav dem till oss.
[Sandra] Bra. Jag guidar dig om vart du behöver gå. Jag behöver dig
[Sandra] gå västerut nu och stanna inte för någon eller något.
[radiopip och statisk]
Redo att gå?
[drömmande elektronisk musik tonar ut]
[ljud av kall vind]
[sorglig musik]
[stön och sänggungning]
Det värsta är att undra hur du ska hitta styrkan i morgon att fortsätta göra det
du gjorde idag och har gjort alldeles för länge, var du kommer att hitta styrkan
för alla dumma som springer runt, för relationer som blir till ingenting.
Som alltid flänger och tjänar bara till att övertyga dig ännu en gång om
att ödet är oförsonligt. Att varje natt kommer att hitta dig ner och
ut. Krossad av fruktan för fler och mer så fria och osäkra morgondagar.
Men kanske är det det vi söker under hela livet. Det och inget mer.
Största möjliga sorg för att bli oss själva helt innan vi dör.
Vad sa Price en gång när han citerade en poet vid
namn Rilke? Att en person bara är fullständig när den är död.
Tack, sockertuttar. Sms: A mig.
Trots allt antar jag att du kan gå vilse och treva bland det förflutnas
skuggor och försöka hitta ett jag som inte längre finns där. Det är
skrämmande hur många människor och saker som finns i en mans förflutna som har slutat röra sig.
De levande människorna vi har förlorat i tidens kryptor, sover så gott sida vid sida med
de döda, att samma mörker omsluter dem alla.
Hej kompis.
Hej bror.
Hur mår du?
Bra. Vad gör du här?
Måste springa men det är bra att stöta på dig.
Ja.
Ta det lugnt vännen.
När vi blir äldre vet vi inte längre vem vi ska väcka. De levande eller de döda.
[sorglig musik fortsätter]
[knackar]
Hej, överraskning
[sorglig musik fortsätter]
Visst, du letar fortfarande efter ursäkter för att börja om och försöka igen,
men döden finns där också
stinker, precis bakom dig. Den är där hela tiden. Det enda du fortsätter
att värdera... små ånger, som att inte hitta tid att springa iväg och träffa Emma medan
hon levde fortfarande. Den som dog för alltid en kväll... glömd... aska.
Den där hemska lilla ångern är allt vi har kvar av livet.
Vi har spytt upp resten på vägen. Vi är inget annat än en fladdrande
gatlykta full av minnen på en gata där knappt någon passerar längre.
En tid kommer när du är helt ensam. När du
har kommit till slutet av allt som kan hända dig.
Det är slutet på världen. Även sorg, din egen sorg svarar dig inte längre.
Och kan jag vara den sista personen på jorden? Vad skrämmande!
Helt ensam med miljarder av häftiga galningar.
Håll käften på jorden med dem som om det vore en jävla soptunna och de
var redo att riva allt som andas. En ganska röra som vi är i.
Ingen tvekan om det det här korståget jag släppte in var apokalypsen.
Och den enda vägen ut var framåt.
Hur ska vi nå fram?
Vem sa något om korsning?
Men hur är det med koderna?
Vad sägs om Price? Vi skulle träffa honom här.
Hon sa att hon inte skulle sluta för någon.
Ja, en tjej på radion vi aldrig träffat vill göra slut på världen. Hon kan knulla sig själv.
Hon vill leverera dessa koder, hon kan göra det själv.
Jag är trött på att utkämpa andras strider, andras krig, jag
är bara Jag är också trött. Tror du att Price fortfarande lever?
Jag antar att vi får reda på det snart.
[andas tyvärr ut]
[sorglig musik fortsätter]
[åska och motorcykel på avstånd]
Hej.
Vad?
Jag trodde att jag hörde något. Jag ska gå och kolla upp det.
Ja okej.
[fotsteg]
[sorglig musik]
[fotsteg]
Hej.
Rogers?
Pris?
[Gevärsskott]
[spännande musik]
[radiopip]
- [Sandra] - Rogers är du där?
[radiopip]
Han är borta.
- [Sandra] - Vad menar du med att han är borta?
Jag somnade. Jag vaknade av ljudet av ett skott och han är inte här.
[Sandra] - Jag sa åt dig att inte sluta för - någon
eller något Jag vet, men han ville vänta på Price.
[Sandra] -Han kanske är en skrikare då. Betedde han sig konstigt?
Jag menar att han pratade lite roligt.
[Sandra] -Du är i fara då. Har du fortfarande koderna?
Ja, han lämnade dem här med radion.
[Sandra] Bra, jag behöver att du tar dem och går västerut nu.
Ska jag inte vänta och se.
[Sandra] -Nej, du måste springa tills du är säker. Stanna inte för någon eller något.
[radiopip]
[spännande musik]
[spännande musik tonar ut]
När en person kan hata utan risk är deras dumhet lätt övertygad. Motiven försörjer
sig själva. Jag kanske aldrig skulle se Rogers igen. Kanske var han borta för gott.
Svaldes. Kropp och själ i den sortens berättelser du hör om.
Åh, det är en hemsk sak. Att vara ung hjälper ingenting. När du för första gången
märker hur du förlorar människor när du går. Människorna du aldrig kommer att se igen.
Aldrig igen. När du märker att de har försvunnit som drömmar... att allt är över.
Färdigt, att du också kommer att gå vilse en dag. Långt borta men oundvikligt i den fruktansvärda
strömmen av saker och människor, av dagar och former som passerar, som aldrig slutar.
Men senare när livet visar oss hur mycket list, grymhet och illvilja som krävs.
Vi kommer ikapp, vi börjar förstå hur mycket ruttnighet som krävs för att göra
upp ett förflutet. Ta bara en närmare titt på dig själv och vad du har kommit
fram till. Det finns inget mysterium om det. Inget mer utrymme för sagor. Om
du har levt så här länge beror det på att du har krossat all poesi du hade i dig.
[sirener och el]
[drömmande elektronisk musik]
[ljud av hiss]
[dörröppning]
[drömmande elektronisk musik]
Sandra, jag är här. Var är du?
[Sandra] Jag är på en säker plats. Jag kommer att gå igenom vad du ska göra.
Vad? Jag trodde att jag gav koderna till någon annan.
[Sandra] Nej, jag behöver att du anger dem i huvudkonsolen. Kan du göra det åt mig?
[radiopip]
Okej om, ja, ja visst.
[Sandra] Skriv in koderna. [Radiopip]
Vad är det här för ställe jag trodde att jag skjuter upp missiler. Måste
inte två personer vrida på nycklarna samtidigt för att avfyra en missil?
[Sandra] Nej, koderna är till för att inaktivera ett
program som hindrar oss från att starta dem på distans.
[radiopip]
Okej.
[Musik]
[Papper prasslar]
[Andas in djupt]
[Skriv]
[datorbekräftelsepiper]
Klart, det står att Project Trinity är inaktiverat. Vad ska jag göra nu?
[missiluppskjutning]
Sandra?
[radiopip]
[missiluppskjutning]
[el] [motorcykelmotor]
[motorcykeln stängs av]
Pris? Hur kom du hit?
Du skulle inte tro mig om jag berättade det.
- Jag har precis lanserat koderna. - Jag räddade världen.
Nej, du förstörde den precis. Följ med mig om du verkligen vill spara den.
Jag ska förklara allt senare.
[Musik]
[Motorcykelmotor]
[blixt och åska]
[mjuk elektronisk musik]
Vad hände just?
Den här cykeln är en tidsmaskin. Det kan gå tillbaka i tiden ett par timmar.
Varför? Hur är det ens möjligt?
Kom igen, jag ska förklara allt.
Efter att jag hittade piloten gav han mig en radio och det var då jag träffade Trinity...
Vem är Trinity?
[springande fotsteg]
[andas in skarpt]
- [radiopip] - Är jag säker än?
[Trinity] Ja, för tillfället.
Så kan jag vila?
[Trinity] Nej. [Skrattar] Ja, du kan vila.
Så vem är du? Du med CIA också?
Öppna påsen tack.
Ser du något som ser ut som ett kontaktlinsfodral?
[radiopip]
[djup drönarmusik]
[Trinity] Sätt på dem.
Det här är inte någon fiendeteknik som kommer att stoppa en bläckfisk i mig?
[Trinity] Nej, det här är teknik utvecklad av försvarsdepartementet. Det
kommer att förstärka verkligheten så att du kan se saker som inte riktigt finns där.
[radiopip]
Hur ser jag ut?
- Du är vacker. - Det är du också.
Hur är detta ens möjligt?
Det är för att jag inte är verklig. Jag är ett artificiell intelligensprogram
som skapades för att skydda Amerika från avancerade och oväntade hot.
Overkligt.
Du skulle inte tro det Reeves såg i Kina.
Vad?
Det som händer här hände där för ett år sedan, de trodde att det var amerikanerna
invaderade och ryssarna släppte nödmatsförråd till dem.
Jag förstår inte. Vi har kämpat mot kineserna...
Nej det har vi inte. För ungefär ett och ett halvt år sedan a Kinesiskt radioteleskop fick
första kontakt med en utomjordisk civilisation. De trodde att de laddade ner ett
godartat meddelande eller ett uppslagsverk Galactica men istället laddade de ner en
främmande artificiell intelligens. Det gömde sig snabbt på webben. Genom att använda
simulerad kommunikation från riktiga personer som ansvarade, kunde den på djupet förfalska
sig till att få en kinesisk fabrik att utveckla bläckfiskteknologi och distribuera den till
människor i mat. Efter det var det bara en tidsfråga innan den blev tillräckligt kraftfull för att ta full kontroll.
När den väl hade kontroll över militären slog den ut makten i hela
Kina och assimilerade hela befolkningen under de närmaste månaderna.
Så mörkläggningen i Kina var densamma som den här?
Ja, Reeves skickades dit för att ta reda på vad som
hände. Bara i Kina är det mycket värre än det är här.
[djup drönarmusik]
Hur kan de vara värre?
Reeves hittade fabriker fulla av gravida kvinnor i
Shanghai. De födde saker... inte mänskliga.
Så detta är en utomjordisk invasion?
Ja. De har använt desinformation för att få oss att vända oss mot varandra.
Och medan vi är upptagna med att bekämpa fiender som inte finns, tar de över våra
kroppar med hjälp av bläckfiskarna och laddar sedan ner ett främmande medvetande till dem.
Det är vad radioapparaterna de släpper är till för. De bäddar in
data i musiken och den laddas ner till var och en. När data väl
har laddats ner är människan inuti borta och utomjordingen tar över.
I mina beräkningar har över 99,9 procent av människosläktet redan assimilerats.
Så det är bara ett fåtal av oss kvar?
Ja, men du har fortfarande en chans att slå dem.
Det låter inte som att vi har så stor chans.
Det gör vi. Följ mig.
[Musik]
Vi måste resa med båt nu, det finns en brygga
i slutet av den här stranden, vi måste åka dit.
[Musik]
Så varför kallar de den här killen för ryssen?
Han är faktiskt av skotsk och irländsk härkomst men med en kärlek till rysk litteratur.
Intressant... och han kommer att rädda världen?
Nej, det är du. Men vi behöver honom för att
aktivera något som gör att du kan slutföra ditt uppdrag.
Mitt uppdrag?
CIA gömde människor på utvalda platser i händelse av en attack som
denna. Ryssen tilldelades ett säkert hus på ön Isle Royale. Det är dit vi ska...
[atombombsexplosion]
Det verkar som om de hittade koderna till silon...
Ja, koderna avaktiverade mitt program som hindrade utomjordingen.
A.I. från att avfyra missilerna. Det ser ut som att de nu
bombar överallt där det kan finnas något mänskligt motstånd.
[Pris] Men hur är du fortfarande här om du har blivit inaktiverad?
[Trinity] En kopia av mig finns på enheten som du bär, det är allt som finns kvar av mig.
[drömmande elektronisk musik]
[kniv]
[drömmande elektronisk musik]
[fotsteg]
Det ser inte ut som om någon är här.
[Trinity] Han måste vara här.
Hej?
Hej!?
Hej?
[skriker]
Vänta! Jag är vänlig!
Vad gör du här?
Trinity skickade mig.
Trinity inaktiverades!
[Trinity] Hej Roger. Nej. Jag kunde ladda ner min kärna till datorn i hans väska innan de
ange in koderna.
[drömmande elektronisk musik]
[skratt]
Okej. Låt oss gå uppför trappan.
Vi måste ladda ner henne till något jag har arbetat med
[musik]
Roger, vi behöver nycklarna för Projekt Philadelphia.
Vad är Project Philadelphia?
Tillbaka på 1950-talet experimenterade vi med tidsresor.
Inte särskilt framgångsrikt till en början. De första pionjärerna insåg inte det i
för att kunna resa tillbaka genom tiden måste vi resa genom både tid och rum.
De tog inte hänsyn till jordens rörelse, de fann sig förlorade i det kalla vakuumet
av utrymme.
Men vi kunde lösa det problemet, vi byggde i princip en tidsmaskin som
låter oss gå tillbaka i tiden några dagar.
Syftet med programmet var i grund och botten att gå tillbaka i tiden och berätta för Trinity ifall vi
någonsin blivit nuked. Exakt tid och koordinater för missilerna.
Så att vi kunde slå dem ur himlen.
Så vi går tillbaka i tiden och ändrar saker så att bläckfiskarna inte kan ta över?
Nej, det är för sent för det. Philadelphia Project har bara tillräckligt med energi för att
resa bakåt en vecka i tiden. Vi ska försöka skapa en temporär paradox istället som
kommer att reda ut rum och tid som vi känner det och skapa tillräckligt med energi som gör att jag kan
resa tillbaka i tiden med år. Väl där kan jag förstöra de kinesiska radioteleskopen
och skicka ett meddelande till alla om utomjordingshotet.
Därmed förhindrar du att bläckfiskarna någonsin laddas ner. På så sätt räddar vi alla
i världen.
I huvudsak är det som ett gummiband. Om du skapar en paradox
du borde kunna generera tillräckligt med kraft som bryter verkligheten som vi känner den.
Och tiden återställs.
Nu kanske vi alla fortfarande kommer ihåg denna verklighet när vi övergår till en ny.
Men vi kommer ihåg det som om vi vaknade upp ur en dröm.
En som vi alla snart kommer att glömma när tiden återställs.
Så småningom kommer allt vi just upplevt bara
försvinner.
Tiden kommer att försvinna. Det kommer att vara som att inget av detta någonsin har hänt.
Här. Ät detta.
Vad är det här?
Det liknar den teknik som bläckfiskarna använder. Det kommer att
göra det möjligt för Trinity att knyta an till dig så att du
kan resa tillbaka i tiden utan att ditt sinne slits sönder .
Tro mig, ta det. Den har några förmåner. Förmåner du inte tror förrän du har upplevt dem.
[svalor]
Tja, det var ett nöje att träffa dig. Se på den ljusa sidan om ditt uppdrag är framgångsrikt.
Vi kommer alla att vakna upp och känna oss ett par år yngre.
Nu...
Gå ut och rädda världen.
[Musik]
[boken öppnas]
[Musiken tonar ut]
[Intens Sci-Fi-musik]
Det här är det.
Är det här tidsmaskinen?
Ja. De byggde om flera hundra motorcyklar till dem
och gömde dem i hela landet. Detta var den närmaste.
Jag tar kontroll över dina händer och anger
datum, tid och rumsliga koordinater åt dig.
Varför?
Så vi hamnar inte i yttre rymden. Tidsresor är en knepig affär...
Vem skapade den här tekniken?
Det var en elev av fysikern John Wheeler. Han gick med i Department of.
Försvar och arbetade med en teori som såg tiden som en framväxande kraft av subatomär natur.
En verklighet som vi upplever direkt varje gång vi ska sova.
I huvudsak är kvanttidens sanna natur som en dröm och när tillräckligt med massa och
energi komprimeras på en subatomär nivå du kan ändra den från ett kvanttillstånd till ett vaket tillstånd.
Som öppnar en dörröppning, ett vitt hål, ett maskhål, till alla möjliga
punkter i förr och framtid. Heisenbergs osäkerhetsprincip och
kantianska idealitet upplöses och kvantförvecklingens sanna natur uppenbarar sig.
Hela universum runt oss är ett i samma, samma elektron, samma positron, den är
bara konfigurerad på ett visst sätt, vilket skapar en unik punkt i rum och
tid och genom att ändra tillståndet för den subatomära partikeln, du kan
förändra hela universum runt dig. Han använde denna teori för att bygga den
första tidsmaskinen med en DeLorean-bil i Princeton, New Jersey. De fann så
småningom att du kunde resa längre tillbaka i tiden med mindre massa så de
bytte design från bilar till motorcyklar. Dessa skapades för cirka 8 år sedan 2022.
Okej, jag har matat in koordinaterna.
Okej, vart ska vi?
Vi ska till Emilys föräldrar innan du kom för att rädda dem innan
de mördas. Den tidsmässiga paradoxen från det borde skapa
tillräckligt med kraft för att slunga sköt mig tillbaka i tiden till 2028.
Hur aktiverar jag det?
Kör bara på vägen så tar jag hand om allt annat.
Vänta. Håll i dig...
[musik intensifieras] [tidsresor ljud]
[tidsreseljud]
[motorcykel]
[dramatisk musik]
Tja, vad ska jag göra nu?
Du måste rädda hennes föräldrar innan han dödar dem.
Så jag säger bara till dem att jag kommer från framtiden,
jag känner din dotter och lyssnar på mig om du vill leva?
I grund och botten.
Okej.
[fotsteg]
[knackar]
Det var väl öppet senast vi var här. Det är ett gott tecken...
[dörren knarrar]
Hej?
Det är konstigt.
Vad är?
- Dörröppningen. [Pris] - Ja.
[dramatisk musik fortsätter]
Hej...
Så du såg mina föräldrar?
Ja men när jag kom dit hade han redan dödat dem.
Hej? Någon här?
Jag är med i armén. Vi gick tillbaka med din dotter från college...
[nödmatsbaren öppnas]
[robotpip och skrikande skrik]
[skotteld]
[dunkande ljud]
Såg du honom döda dem?
Ja men de sov. [pistolskott] De kände ingenting.
Jag önskar att jag kunde gå tillbaka och se dem en gång till...
Du kan om det här uppdraget lyckas...
Men i alla fall efter det...
Vi har inte ändrat något vad som har hänt här har redan hänt.
Det finns ingen paradox, ditt tidigare jag kommer hit om 20 minuter och om ni är två
träffas, det kommer att avbryta allt vi försöker göra. För att resa tillbaka flera
år i tiden behöver vi skapa en speciell typ av paradox.
Vad då?
Du måste gå ut genom ryggen och bege dig till där mannen i skogen är.
Så att du kan skapa spåren som ditt tidigare jag följde.
Under tiden kommer jag att analysera dina minnen och ta reda på vart vi behöver resa
förr
[drömmande elektronisk musik]
[Trinity] Jag kom på vart vi måste åka.
[drömmande elektronisk musik]
[tidsreseljud]
[åska]
[tråkig musik börjar]
[åska]
[tidsreseljud]
[motorcykelmotor]
[motorcykelmotorn stängs av]
[sorglig musik]
Var är vi?
Där du skulle träffa alla vid Mississippifloden nära LaCrosse.
Hej.
Rogers?
Pris?
Hur mår du kompis?
Inte jävla bra man...
Vad är det för fel?
Emma. Hon är jävla död...
Gör mig en tjänst, eller hur?
Jag lämnade Emily där. Följ bara floden...
Och ta hand om henne åt mig...
[pistolskott]
[sorglig musik]
Jag är ledsen att jag inte visste att han skulle vara i den här typen av känslomässigt tillstånd.
Sista gången du såg honom antydde hans psykologiska profil att han var det.
Stark?
En skitstövel ibland...
Men han var en bra person.
Som trogen ord.
Vi måste gå. Det finns bara en chans kvar.
Vi måste hitta Emily efter att hon har lagt in koderna och vi måste
övertyga henne framtida jag att mörda sitt tidigare jag innan koderna skrivs in.
Det kommer att skapa en singularitet med tillräckligt med kraft för att spiralera mig tillbaka i tiden flera år.
Så det är vad du vill att jag ska göra?
Ja.
Jag tror helt enkelt inte att jag faktiskt kan ta livet av mig.
Tänk bara på din familj. Tänk på Rogers.
Tänk på de vänner du har förlorat på vägen.
Hur gör jag...
Hur tar du livet av dig?
Ja.
Tja, det är den enkla delen men du kommer inte att skjuta dig själv.
Du kommer att skjuta ditt förflutna jag om det överhuvudtaget är vettigt [skratt]
Tja, hur konstigt det än kan låta tror jag att jag kan göra det.
Ja... [sorglig musik bleknar]
[drömmande elektronisk musik återupptas]
- Kom du förbi hit? - Ja.
Jag borde gå dit om cirka 15 minuter.
Så vad kommer att hända efter att vi har gjort det?
Tja, Trinity sa att det skulle vara som en dröm.
Men vi kommer att vakna i det förflutna.
Kommer vi ihåg något av detta? Kommer vi att minnas varandra?
Kanske men det blir som en dröm.
Så vi kommer ihåg det ett litet tag och sedan kommer det att glida bort som det aldrig varit.
Som livet glider undan...
Ja. Kanske är det allt som livet är: En dröm.
Det är du...
Japp. Berättade för dig.
Är du säker på att du kan göra detta?
Ja, det är för mina föräldrar Rogers, för hela världen.
[pistolskott]
[övernaturlig stigare]
Usch [ben bryter]
[Pris] Emily, vad är det för fel?
[Trinity] Det som händer i det förflutna kommer att spegla sig i framtiden...
Hon tog bara livet av sig.
Jag måste säga hejdå till dig nu Price.
Varför?
Jag måste förbereda mig för hoppet genom tiden.
[Pris] Kommer jag att se dig tidigare efter att allt har återställts?
[Trinity] Kanske.
[hostar upp blod]
[åska]
[hostar upp blod]
[åska]
Gjorde vi det? Räddade vi världen?
Ja, det gjorde vi...
Så vi vaknar snart och alla kommer att vara vid liv?
Ja det borde vi.
Det skulle jag vilja.
Det skulle jag också.
Du är en bra person, Price.
Det är du också.
Du vet, jag fick just den galnaste idén.
Tänk om
det här är en av dessa...
Drömmar.
[drömmande elektronisk musik]
[drömmande elektronisk musik med refräng]
[drömmande elektronisk musik slutar]
[mörk orkestermusik]
[mörk orkestermusik slutar]