Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ønske: At ville noget, der ikke kan, eller sandsynligvis ikke vil ske.
Men hvad hvis det gør?
- Paul! - Paul!
Herovre, Paul.
Vent. Det er mit tørklæde! Stop!
Hej, smukke.
Hej med dig. Du ser godt ud.
Tak.
- Paul! - Paul!
- To sekunder. - Okay.
Hvad så? Godt at se dig. Hvordan går det? Tak for at komme.
- Jeg har et par spørgsmål. - Et øjeblik.
Jeg var her ikke uden denne geniale kvinde og forfatter i sin egen ret,
min redaktør, Madeline Kelly.
Maddie, kom her.
Det er vores aften. Du og jeg gjorde det sammen.
Du skrev en god historie. Jeg polerede den bare.
Lad os lige mødes derinde. Jeg vil gerne tale om noget.
- Hvad? - Vent og se.
- Okay. - Okay.
- Hurtigt spørgsmål. - Hej, Jay.
Er der en dame i dit liv, der inspirerede kærlighedshistorien?
Jeg kan ikke afsløre alle mine hemmeligheder.
- Er du tilbage på Manhattan? - Ja, det er dejligt.
Endnu en bestseller?
Hej.
- Maddie. - Hej, mor.
- Godt, jeg fangede dig. - Hvad er den kliklyd?
Jeg prøver at bestille toiletpapir online.
Eleverne stjæler det hele tiden, og knappen på mit tastatur sidder fast.
- For mange detaljer, mor. - Du spurgte.
Her er lidt hektisk.
Jeg sad fast i trafikken, og er kun lige ankommet.
Du kommer for sent til din store aften. Dårlig tidsstyring.
Gid, jeg var der til at hjælpe.
- Mor, kan du vente lidt? - Selvfølgelig.
Ja, et øjeblik.
Okay, sig frem.
Jeg ringede for at høre, om du havde talt med Paul.
Ikke endnu. Du har vel ikke fortalt nogen om mine følelser for ham?
Tro mig, alle i Des Moines er ligeglade.
- Heather og Emma ved det ikke engang. - Har du ikke sagt det?
Jeg er ikke klar.
Hvis dine venner ikke ved det, gør Paul måske heller ikke.
Jeg har givet ham mange tegn.
Du skulle se, hvordan han ser på mig.
- Mor, han forstår mig. - Du er forelsket i ham.
- Fortæl ham det bare. - Måske behøver jeg ikke.
Hvad er der sket?
Han vil tale med mig om noget.
- Virkelig? - Måske sker det i aften.
Det virker.
Jeg må smutte.
Okay. Hvis han ikke siger, hvad han føler i aften,
må du sige noget. Det er alt.
- Jeg elsker dig. Farvel. - I lige måde.
- Hej, piger! - Hej!
Det er så spændende.
Vi er så stolte af dig.
Tak, fordi I kom.
Hvor er tørklædet, jeg gav dig?
- Et sted i Brooklyn nu. - Hvordan skete det?
Et uheld. Jeg fatter, hvis du aldrig låner mig noget igen.
Bare rolig. Tørklædet var en prøvevare fra arbejdet.
Heather, godt arbejde med forsiden.
Kan du lide den?
Den er fantastisk. Hvad synes du, Emma?
- Du har skjult ting for os. - Om hvad? Paul?
Du har arbejdet med ham i over et år.
Har du ikke bemærket det?
Han er en fantastisk forfatter. Ikke andet.
Dit navn burde være med på forsiden.
- Du skrev praktisk talt bogen. - Nej.
Ikke ligefrem.
Og det er godt for min karriere. Paul roser mig til forlaget.
- Han er irsk. - Ja.
- Har han sexet accent? - Ingen anelse.
- Er han single? - Giv mig den.
- Okay. - Hvad skal du?
Hen for at finde Paul.
Kom nu, Maddie. Vær ikke en kryster.
Der er du.
Jeg skulle have lidt flydende mod, før jeg skulle derind.
Bare rolig. Det er en smuk historie.
Det må jeg takke dig for.
Var det for mig, havde de elskende kastet sig i søen i kapitel ti.
Du er utrolig. Ved du det?
Du balancerer mig.
Vi er et godt hold.
Ja, og derfor vil jeg tale med dig om noget, der er vigtigt for mig.
- Du kan fortælle mig alt. - Nuvel...
Jeg føler, det er tid til,
at vi tager næste skridt i forholdet.
Paul, jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg har det på samme måde.
Virkelig?
Det er skønt.
Så...
...vil du arbejde på min næste bog?
Jeg vil have dig med fra historiens undfangelse.
Jeg ved, du selv vil skrive en roman. Jeg kan hjælpe.
Men kan det vente lidt endnu?
Jeg...
- Klart. - Fantastisk!
- Det lyder godt. - Dejligt!
Godt, okay.
Nu skal jeg smides for løverne.
Vi ses derinde.
Hvis du står stille, kan jeg tage den.
Få mig til toilettet.
Undskyld. Er I okay?
Vi har en mindre øjenvippeballade.
Må jeg tilbyde min hjælp?
Måske. Det er de nye NanoGrip-vipper. Jeg er stylist hos Bergdorf's.
Jeg får de seneste prøver af deres luksuskosmetik.
Den her får en tommelfinger ned.
- Må jeg prøve? - Gerne.
Jeg er meget forsigtig.
Sådan.
Hvad med nu?
Meget bedre.
Beklager, men en masse folk venter på dig.
- Okay. Efter dig. - Nej, efter dig.
"Hun kigger op fra dybet.
Hvis blot han rakte ud efter hende,
kunne fortryllelsen ophæves.
Men i stedet vender han ryggen til.
Hun kalder på ham med druknede ord,
mens han forsvinder ind i skyggen af lunden.
Kapitel otte.
Den første nat, hun tilbragte alene, var den værste."
TO IRSKE HJERTER
Værsgo, Gertrude. Det er et smukt navn.
Tak, Paul.
- Nå, hvordan mødtes I tre? - Vi er venner fra skolen.
Jeg har altid læst meget.
Hvad? Det var mig.
- Skal jeg signere din bog? - Ja, gerne.
Selvfølgelig.
- Værsgo. - Er det en rigtig sø?
Ja. Det er i Irland. Ikke langt fra min families hjem.
Jeg vil gerne se det engang.
Det ville jeg elske.
Du skriver fantastiske historier. Jeg kunne lytte til dem hele natten.
Det lyder fantastisk, men desværre har Paul en pressekonference i morgen.
Regningen, tak.
- Der er fri bar. - Nej.
Det var fantastisk.
Det var den mest utrolige aften i mit liv.
- Du og Paul kom godt ud af det. - Vi fandt straks hinanden.
Tag det ikke for alvorligt. Paul er en kendis.
- Han kan få folk til at føle sådan. - Han signerede min bog.
Han signerer mange bøger.
Med sit telefonnummer?
VIL GERNE SE DIG IGEN
Det er bare et telefonnummer. Det er ikke et frieri.
Jeg fatter ikke, at Paul og Emma skal giftes!
- Det gik så hurtigt. - Som piskesmæld.
- Velkommen til Irland. - Tak.
- Vi er der næsten. Én taske mere. - Paul, den er også min.
- Sådan. - Har du nok bagage med, Em?
Jeg skal giftes, Heather. Du fatter ikke, hvor ofte jeg skal skifte tøj.
Undskyld mig. Frue.
- Mads. - Undskyld.
- Er du okay? - Helt sikkert.
Maddie, har du din taske?
Næsten.
- Vi ses ude foran. - Okay.
Har I brug for mig på det job, er jeg klar med øjebliks varsel. Okay?
Godt. Okay. Selvfølgelig.
Ja.
Undskyld. Den er min.
Nej, den er desværre min.
Den er faktisk min.
Jeg må smutte. En amerikaner vil stjæle min kuffert.
Nej, jeg vil tage min kuffert.
Kig selv på mærkatet.
Det behøves ikke. Jeg kender min kuffert. Så slip.
Jeg slipper den ikke.
Se, min yndlings-nederdel.
Er det nu også din størrelse?
Undskyld.
Det er okay. Det kunne ske for enhver.
Selvom jeg mistænker, at det sker oftere for dig.
Nyd dit ophold.
MISTET BAGAGE
Maddie. Der er du.
Vi fik endelig alle Emmas tasker i bilen. Men jeg må nok sidde på taget.
- Tænk, at det her sker. - Ja. Hvordan har du det?
- Ingen kolde fødder, vel? - Mig? Aldrig.
Tusind tak for at introducere mig for Emma.
Du ændrede mit liv. Jeg glemmer det aldrig.
Udfyld den her.
Det her vil tage noget tid. Kør I bare til huset.
- Jeg kan ikke efterlade dig. - Jeg tager bare en taxa.
Okay.
Ring og fortæl, når alt er i orden. Godt.
KNOCK LUFTHAVN
"Ingen Uber i området." Fedt.
BRIGIDS SIGNATUR-RUNDVISNINGER
- Kan du køre mig hertil? - Ja. Selvfølgelig, søde.
- Okay. Tak. - Ja.
Vent!
Billy. Godt at se dig.
Du fik ikke fingrene i en andens kuffert?
Min kuffert er væk, men de ringer, når de finder den.
Hvis du mangler boksershorts, siger du bare til.
Så du er fotograf?
Det er jeg.
En naturfotograf.
Eller jeg prøver at være det.
Det er lidt sværere nu, hvor alle har et kamera i lommen.
Det havde jeg ikke tænkt på.
- Hvad bringer dig til Irland? - Et bryllup.
- Tillykke. - Nej. Det er ikke mit. Det er min vens.
Måske griber du buketten.
Hvorfor tror du, jeg vil giftes?
Ikke for noget. Det var en joke.
Åbenbart en dårlig en.
TO IRSKE HJERTER
- Tak. - Det var så lidt. Nyder du den?
- Ja. Har du læst den? - Det behøver jeg ikke.
Den forrige var elendig.
Han er en af de bedst sælgende i England.
De storsælger også fish and chips. Det gør det ikke lækkert.
Han klarer sig vist fint uden din anerkendelse.
Er han din ven?
Dit stop er om lidt, frøken. Kennedy House.
Som i Paul?
Det besvarer det spørgsmål.
- Tak. - Det var så lidt.
Og jeg har faktisk redigeret bogen. Hvad har du at sige til det?
Jeg kondolerer.
Ved du hvad? Du kan bare...
Hør, det her er faktisk privat ejendom.
Undskyld. Jeg leder efter Paul Kennedy.
Jeg ved, hvem du er. Jeg laver bare sjov. Jeg er Kory, broren.
- Hej. - Kom, alle er indenfor.
Maddie! Du kom.
Ja, jeg tog bussen, hvilket var fint,
udover den ubehøvlede engelske fyr, der var med.
Olivia, dette porcelæn er fantastisk.
Du har et godt øje. Det er Belleek. Det har været i familien i generationer.
Denne vej.
Hold da op.
Det ligner noget fra et eventyr.
Men hvis du taber din sko her omkring midnat, er du bare fuld.
Han er så sød.
- Virkelig? - Maddie er her. Lige stået af bussen.
- Hej. - Godt.
- Sean. Pauls far. - Hej.
Åh nej!
- Undskyld. - Bare rolig. Ingen skade sket.
Javel.
Fandt de din bagage?
- Ikke endnu. - Sid ned.
Det er jeg ked af, Mads.
Det er okay.
Den var forsikret.
Kufferten er ikke bekymringen. Det er brudepigekjolen.
Uden den vil du skabe ubalance i hele bryllupsfestens look.
Måske kunne hun stå ude på sidelinjen. Som et heppekor.
Okay! Bilen er pakket.
Madeline. Er alle klar?
- Ja. - Hvor skal vi hen?
Paul har planlagt en overraskelsestur for os. Er han ikke sød?
Jeg skifter lige hurtigt.
Sikke en dejlig ung kvinde.
Hun er skøn.
Madeline, du må være så glad på begges vegne.
Ja.
LURVEDE MURPHYS PUB & KRO
- Alt okay? - Ja.
Goddag, folkens.
Det ser godt ud.
- Der er globetrotteren. - Godt at se dig, Murphy.
Går det godt? Hvordan går det?
Fint. Bliver du her i en uges tid?
Ja. Jeg skal dække fåreklipperfestivalen.
Folk glæder sig til den heromkring.
Garanteret.
Fionnuala gør dit værelse klar.
Du kan bruge min gamle Triumph, mens du er her.
Nej. Jeg kan ikke tage din bil.
Du kan bytte med et af dine flotte billeder.
Jeg hænger det op i pubben.
Okay, aftale.
Kan du stadig lide det?
At spankulere rundt i verden.
Og tage billeder af firben og fugle.
Ja.
Hvis du aldrig bliver ét sted,
hvordan finder du så en kvinde at slå dig ned med?
Jeg ved ikke, om jeg skal slå mig ned med nogen.
Hvorfor taler jeg også med dig? Du lytter jo aldrig.
- Godt at se dig. - I lige måde.
Smukt.
Hej! Har du brug for noget? Jeg kan låne dig noget tøj.
- Jeg havde en sweater i tasken. - Okay.
- Smuk udsigt. - Ja.
Er alt i orden? Du virker lidt ude af den.
Nej, jeg har det fint.
Lad os holde en pigeaften. Vi kan gå ud og få et par drinks og møde nogle fyre.
Du har ikke datet, siden du begyndte på bogen med Paul.
- Sig nu bare ja. Kom nu. - Ja.
Tak. Vi ses nedenunder om 15 minutter.
Det lykkelige par tager os med på picnic.
Tak.
- Jeg tager kurven. - Dejligt. Så tager jeg den tunge ting.
- Følg mig. Lad os holde picnic. - Her er så smukt.
Broen blev brugt af vikingerne.
Det må være er her, du får al din kreative inspiration.
Se, det er Lough Tay. Det er søen fra Pauls bog.
Den er smuk.
Er det her, din mystiske fe bor i en nedsænket by på bunden af søen?
- Præcis. Du er så opmærksom. - Men hun er ikke mystisk.
Hun er ond og egoistisk. Hun lokker mænd i døden.
- Maddie! - Nej, det er rigtigt. Ond fe.
- Vil nogen sejle, før vi spiser? - Ja.
- Nevin har stillet nogle både frem. - Det lyder sjovt.
- Maddie, kom. Vi har plads. - Det er okay.
Der er god plads. Det bliver sjovt.
- Jeg går bare en tur. - Virkelig? Okay.
- Er du sikker? - Ja.
- Vil du tage et billede? - Okay.
- Smil! - Smil!
Hvad med et af mig og Paul?
Brug min telefon. Så kan jeg poste det senere.
Okay, en, to, tre.
- Sådan. - Tak, Mads.
Okay. Hyg jer.
- Vi ses senere. - God gåtur.
- Så er vi afsted. - Her er dejligt.
Jeg regner med dig.
Vi ses.
- Vi ses, Maddie! - Farvel!
Se lige de blomster!
- Hej, mor. - Du lovede at ringe, når du landede.
Undskyld, jeg er i god behold.
Paul tog os til Lough Tay. Her er virkelig magisk.
Har du noget med stemmen?
Jeg er okay, men jeg tænker på, om det ville være anderledes,
hvis jeg havde taget mod dit råd og sagt noget.
Skat, se det som en lærestreg.
Du må begynde at stå op for dig selv.
Stop det.
Ja, men det er for sent nu.
Jeg kan ikke bare sige, jeg ville ønske, han skulle giftes med mig.
- Maddie? - Mor?
Maddie.
Mor, den genopretter forbindelsen.
Mor?
Var det et ønske, du kom med?
Nej, jeg...
Jo, men jeg troede ikke, nogen lyttede.
Det gjorde jeg.
Kig ned.
Okay.
De kalder det en ønskestol, men man skal gøre det rigtigt.
Så sæt dig ned, luk øjnene og kom med dit ønske.
Ellers tak.
- Hvad er du bange for? - Jeg er ikke bange. Jeg tror ikke på det.
Så har du intet at tabe. Kom nu. Hvorfor ikke prøve?
Fint, jeg ønsker...
Du skal gøre det rigtigt. Sid ned.
Luk øjnene, og så skal du virkelig mene det.
Okay, jeg ville ønske...
...at jeg skulle giftes med Paul Kennedy.
Det virkede ikke.
Gjorde det ikke? Hvordan ved du det?
Skal der ikke komme et jordskælv eller et lyn?
Vil du have noget mere teatralsk?
Lad mig se, om jeg kan skaffe en brise. Vil det hjælpe?
Det ville være fint.
Det var en sær drøm.
Hallo?
Heather? Emma?
Er I derinde?
Paul!
Maddie, du er oppe. Vil du række mig håndklædet?
Ja. Selvfølgelig. Okay.
- Hvad laver du her? - Tager et bad. Hvad ligner det?
- Har du set min skægbalsam? - Nej.
Hvad er der galt?
Ikke noget... Jeg vidste ikke, du var herinde.
- Hvor skulle jeg ellers være? - Klart.
Jeg går nu. Ja. Undskyld.
Maddie! Er du okay?
- De fandt min kuffert. - Kom her.
Jeg... Jeg går lige ud og får noget frisk luft.
- Godmorgen, Mads. - Hej, Emma.
Emma! Du er tidligt oppe.
Jeg løber en morgentur. Har du set Paul?
- Paul? - Jeg har ledt efter ham overalt.
Man farer vild i det her hus.
Altså, han er helt sikkert ikke herinde. Aldrig i livet.
- Okay. - Ved du hvad?
Jeg har faktisk ikke set så meget som en centimeter af ham.
Hvad? Hvordan kom han derind?
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Din mor leder efter dig nedenunder. - Godt, tak.
- Ses vi til morgenmad? - Hov. Paul.
Hun har da set os kysse før.
Nevin, min jakke.
Er du klar til den store dag?
Du må være spændt.
Jeg glæder mig til receptionen.
Der er nogle vildt lækre mænd i byen.
Kan du se?
- Skal du... - Jeg skal tale med dig.
Hvad i alverden? Hvad er der galt?
Jeg vil fortælle noget, men du må ikke sige et ord til Emma.
Okay.
I går havde jeg den skøreste drøm.
Vi var ved søen, og en underlig dame bad mig om at ønske.
Jeg ønskede, at jeg skulle giftes med Paul Kennedy.
- Det chokerer dig nok. - Skulle det?
Men da jeg vågnede fra drømmen,
var min kuffert på magisk vis dukket op,
og Paul tog et bad derinde.
Okay.
Finder du ikke det lidt sært?
- Der er en brudekjole i min kuffert. - Ja.
- Hvorfor er den der? - Fordi den er din, fjols.
- Du og din mor valgte den i New York. - Hvad?
Ja, og om et par dage tager du den på, går gennem kirken og bliver gift.
- Nej, jeg gør ej. - Jo, du gør.
Du har bare lidt angst før brylluppet.
Det er helt normalt.
Og dem her? De er ikke mine.
Sexede hæle til din bryllupsrejse.
Nej. Det er ikke mig, der skal giftes. Det er hende.
Præcis.
Du, min ven, skal giftes med Paul Kennedy.
Træk vejret. Slap af.
Det bliver dit livs bedste weekend.
Kom i tøjet.
Jeg skal giftes med Paul Kennedy.
Ja!
Jeg skal giftes med Paul Kennedy.
Ja!
- Okay, så... - Jeg forstår det ikke.
Hvorfor kan jeg ikke finde en fotograf til brylluppet?
Fordi du er forfærdelig, mor.
De sidste to fotografer, du hyrede til vores fester, gik i tårer.
- Gjorde de virkelig? - Ja.
Ja. De græd løs.
Der er hun.
- Godmorgen, alle sammen. - Godmorgen.
Det er lækker frugt.
Skat?
Lad mig.
Tak.
- Har du det godt, Madeline? - Ja. Bare lidt jetlag.
Drik lidt champagne. Det virker for mig.
Tak.
Prøv de lokale skovjordbær. De er lækre.
Lad mig give dig et. De er gode.
- Madeline, vil du have en boxty? - En hvad?
Hun er så sød. Det er en irsk pandekage.
Okay, tak.
Sean, bageriet har forresten ringet.
Bryllupskagen er for høj til lastbilen.
- Åh nej. - Hvad med en mindre kage?
Udmærket.
- Jeg kan lide din tankegang. - Godt gået.
Endelig en med fornuft.
Vejret ser ud til at holde. Vil du med på en cykeltur?
Med mig?
Selvfølgelig mig.
Emma og jeg skal plukke æbler i frugthaven.
- Kory, vil du med? - Nej, jeg har rugby-træning.
Kan vi plukke æbler?
Jeg er ikke så god på en cykel.
Vær ikke fjollet. Alle kan cykle.
Skat, kan du øge tempoet lidt?
Paul, jeg prøver.
De er så lækre.
- Maddie, er du der stadig? - Jeg kommer.
- Hej. - Hej, de damer.
Hej, Maddie.
- Maddie, er du okay? - Ja, jeg har det fint.
- Er du okay? - Jeg er okay. Jeg hopper bare på igen.
Du ligner lidt en omvandrende fare på den der.
Jeg trækker den bare og lunter ved siden af dig.
Jeg havde håbet at nå lidt kardio-træning.
- Det er okay. Jeg tager den for dig. - Nej.
Jeg har brug for det. Jeg har få skridt i dag.
Okay. En hurtig tur rundt om landsbyen?
Se, om du kan følge med.
Så er der kamp!
Du er efterladt i støvet.
Jeg fanger dig!
- Vil du plukke nogle æbler? - Fint nok.
Tænk, at vi fik så mange æbler.
Skal vi lave en æbletærte til Kory? Måske kan han lide piger, der bager.
Der er du. Jeg har ledt efter dig overalt.
Madeline, ved du, hvad klokken er?
Vi har en aftale til tilpasning af din brudekjole.
Har jeg ikke allerede en kjole? Min mor og jeg valgte den sammen.
Apropos din mor.
Nevin henter hende og tager hende med til prøven.
- Kommer min mor? - Bedre sent end aldrig.
Jeg er enig.
Jeg synes, det er fint, at fyre bruger Botox.
Ja. Jeg behøver ikke nu, men måske i fremtiden.
Hej, Em.
- Hej. - Hej.
Paul, har du ikke fortalt Madeline om kjolen?
Jo.
- Ikke, skat? - Nej.
Nå, men kom nu.
- Hun er ikke sjov. - Min mor kan klare hende.
Den passer hende som en drøm.
Spektakulært.
Storslået.
Min bedstemor bar den til hendes bryllup.
Det gjorde min mor også. Og jeg...
Det er en familietradition, Madeline.
Den er virkelig ... sjov.
Sjov?
Det er vintage Lanvin.
Det er et modeobjekt. Det er brudekjolernes sfinks.
Måske kan du tilføje en slids?
Ja, de har den.
DEN NYE BESTSELLER AF PAUL KENNEDY
- Hej. - Hej.
- Lad mig tage den. - Tak.
Tillykke. Du er ugens kunde nummer 100.
Hvilket betyder, at du vinder en udgave af Paul Kennedys nye roman.
- Det er okay. Ellers tak. - Men den er gratis.
Men alligevel.
Værsgo.
- En lille gave. - Selvfølgelig.
- En af dem her. - Skønt.
Og betalingen. Værsgo.
Perfekt.
- God dag. - I lige måde. Farvel.
FÅREKLIPPERFESTIVAL
AFLYST
- Efter dig. - Tak.
SJÆLDNE BØGER
Helt ærligt. Det er da løgn.
Jeg havde glædet mig til det job.
- Den er ikke så slem. - Jo, den er. Hvad taler du om?
- Hvad vil du gøre ved det, Maddie? - Jeg tager bare kjolen på.
For det er bare en kjole, og fordi Paul vil have det.
Og fordi du ønskede det.
Hørte I det?
Der er hun. Det er hende. Hun er lige der.
Hvem?
Maddie.
Vent, kom tilbage!
Hvad betyder det? Jeg er tilfreds med mit ønske.
Er du virkelig tilfreds med ønsket?
Vent!
Jeg elsker mit ønske. Kom tilbage! Du må ikke fjerne det!
Hej.
- Det er dig. - Er du okay?
- Så du mig ikke krydse gaden? - Ja, men du løb ind i mig, så...
- Altså... - Sådan.
Jeg har den.
- Her. - Godt klaret.
Hov. Du sagde, du ikke kunne lide Paul Kennedys bøger.
- Undskyld? - Da vi sad på bussen.
- Undskyld, men kender jeg dig? - Kan du ikke huske det?
- Det er, fordi det ikke skete. - Hvad skete ikke?
- Intet. - Maddie.
- Hvad handlede det om? Du stak bare af. - Jeg så...
Du har fundet en fotograf. Vidunderligt. Godt gået, Madeline.
Nej, jeg...
Olivia Kennedy. Og du er?
James. James Thomas. En fornøjelse.
Du er vel ikke i familie med forfatteren Paul Kennedy?
Det er min søn.
Det er hans kommende brud, men det vidste du allerede.
Faktisk ikke.
Men James er ikke den slags fotograf.
Hvordan ved du det?
- Er du fotograf? - Ja.
Hvad ville det koste?
Tak for tilbuddet, men jeg er ikke den rette.
Hvad mener du?
Jeg fotograferer ikke folk.
Uanset din pris, så tredobler jeg den.
Hvornår var brylluppet?
Her kan du se en smuk glød omkring bruden og gommen.
- Skønt. - Det vil jeg have.
Noget æterisk.
Alle billeder af mig skal tages fra højre. Det er min bedste side.
Okay.
Hvis bil er det i indkørslen?
Hej.
Du kommer lige i tide.
Madeline har fundet os en bryllupsfotograf.
James Thomas, det er Paul, min forlovede.
Jeg har læst nogle af dine ting.
- Det er altid rart at møde en fan. - Sikkert.
Min publicist sagde, at vi burde få nogle PR-billeder efter brylluppet
af Madeline og mig med en idyllisk irsk baggrund.
Han tror, det kan øge mine salgstal.
Ikke bare et bryllup, men en god PR-mulighed.
Præcis.
Især da Maddie er Pauls redaktør.
I tre kunne køre rundt i området i morgen.
- I kunne lede efter gode steder. - Fantastisk.
- Hvad siger du, Paul? - Det er en god idé. Klokken ti, James?
Klart.
Madeline, vil du vise James ud?
Selvfølgelig.
Så du er ikke kun hans forlovede, men også hans redaktør. Hvor bekvemt.
Skal du tilbringe dagen med os, så efterlad attituden derhjemme.
Jeg har teknisk set ikke et hjem, så hvor skal den efterlades?
Jeg skal prøve.
Jeg burde vel takke dig for jobbet.
Det falder på et tørt sted.
Fordi alle har et kamera i lommen?
- Det siger jeg altid. - Gør du?
Ja.
- Vi ses i morgen. - Ja.
Ved du hvad? Du skal giftes med Paul Kennedy.
Ja!
Hvad i...
- Paul? - Hvad fanden, Maddie?
- Undskyld. Jeg sov. - Gud, det gør ondt!
Det var en refleks. Ramte jeg dig i øjet?
Du fik lidt mere end øjet.
Undskyld. Er du okay?
Rør mig ikke.
- Okay. - Okay?
Ja.
Undskyld.
Er du virkelig okay?
- Jeg er bare tip-top. - Okay.
- Du har gjort det godt, makker. - Tak.
Godmorgen.
Hvor er Paul?
Han kommer ikke.
Hvorfor ikke?
Han fik en sen natteskade. Han sagde, vi bare kunne kigge.
- Er det alvorligt? - Nej, han har bare brug for is.
- Hvad med dine venner? - De får mani-pedier.
Er du klar?
Hvordan blev du redaktør?
Jeg var freelanceskribent, men det betalte ikke regningerne.
- Så fik jeg et job på forlaget. - Sådan mødte du Paul.
Ja, han klikkede ikke rigtig med de andre redaktører,
og vi kom godt ud af det fra starten.
Interessant.
Hvad mener du?
Modsætninger tiltrækkes vel.
Paul og jeg er ikke modsætninger. Vi har mange ting til fælles.
Undskyld. Der er sikkert en lang liste af fælles ting.
Skal vi ikke bare være tavse lidt? Så kan jeg nyde udsigten.
Som du vil.
- Hvad med dig? - Vi behøver ikke tale om mig.
Men udsigten er flot.
- Her er så smukt. - Det bliver bedre. Kom.
Nå...
- Jeg er nødt til at spørge. - Er du?
- Sig frem. - Okay.
Hvorfor skriver du ikke en bog?
Jeg har prøvet, men det har været svært.
Fordi du har for travlt med Pauls bog.
Nej, jeg...
- Jeg ved ikke, om jeg har noget at sige. - Alle har noget at sige.
Man skal bare turde sige det.
- Kalder du mig en kujon? - Nej.
- Det er dig, der siger det. - Okay.
Okay. Paul sagde, han ville have det autentiske Irland.
Det bliver ikke mere autentisk end dette.
Det er Moher-klipperne.
- Kender du dem? - Jeg har hørt om dem.
Hvad synes du?
Jeg er lige trådt ind i en James Joyce-roman.
- Den reference ventede jeg ikke. - Joyce er min yndlingsforfatter.
Er han?
Hør, du er ret god.
Tak.
Desværre tror jeg ikke, at rå klipper er Pauls stil.
Nej, sikkert ikke, men er det din?
- Jeg synes, her er smukt. - Også jeg.
Jeg ville gerne giftes her.
Hvorfor ikke?
Brylluppet er i weekenden, og jeg vil ikke være besværlig.
At have indflydelse på sit bryllup er ikke at være til besvær.
Undskyld. Jeg kan lide at vide lidt om mine motiver,
før jeg fotograferer dem.
Du fotograferer jo ikke folk?
Jeg gør gerne en undtagelse.
Jeg fatter det bare ikke.
- Det var forfærdeligt. - Det ser sjovt ud.
Heather, Emma. Mød min ven, Finn.
Hej, jeg er også Pauls forlover. Rart at møde jer.
Paul, hvad er der sket med dig?
Det er en lang historie.
Jeg prøver at minimere skaden. Se.
- Vil det kunne ses på billederne? - Jeg har en fantastisk concealer.
Det ville være fantastisk. Tak.
Heather, jeg talte med Kory om turen gennem kirken.
Skal vi øve os, så vi gør en god entre?
Jeg har luret dig, Finn. Han vil stjæle rampelyset.
Jeg kan nogle tricks, Paul.
Ingen kunne stjæle dit rampelys. Vil du have mere is?
Nej. Bliv her og underhold mig. Afhold mig fra at have ondt af mig selv.
Er du altid så betænksom?
Ikke med alle.
Heldige mig.
En storm er på vej.
Vi må få dig hjem. Du har sikkert travlt.
Ikke rigtig. Pauls mor har allerede gjort alt.
Hvor er din mor i hele ligningen?
Hun er i Des Moines, men flyver ind til prøven i morgen.
Du glæder dig nok.
Det bliver godt at have hende. Hun er god til sådan noget.
Det gør alt nemmere.
- Skal jeg... - Tag den, ja.
Bare træk.
Kors i hytten!
- Det her er intenst. - Ved du, hvad de siger om Irland?
Hvis du ikke kan lide vejret, så vent fem minutter.
Det sagde Mark Twain.
- Det er et stort træ. - Ja.
Og det er den eneste vej ud.
- Der må være en anden vej. - Hvis vi havde en Hummer.
Jeg må vende om. Det er okay. Jeg kender en dejlig lille pub.
Virkelig?
Kom så.
- Ind under. - Tak.
Kom.
Det er en god pub. Du vil elske den.
Det er et sjovt sted.
De laver Irlands bedste fish and chips.
- Jeg troede ikke, du kunne lide det. - Hvorfor?
Du sagde...
Glem det.
James Thomas, din satan.
O'Callaghan, dit møgsvin.
Hvordan går det? Hvad bringer dig hertil?
Et væltet træ spærrer vejen, så vi er fanget her.
Ja, det har jeg hørt. Seamus fikser det i morgen,
men han er lidt blæst lige nu.
I så fald skal vi bruge to værelser for natten.
Vi kan da ikke overnatte her.
Vil du sove i bilen?
Giv mig lige et øjeblik.
Det er Paul Kennedy. Jeg kan ikke tage telefonen.
- Hvem er den skønne skabning? - Rolig.
Har du endelig overbevist en dame om, at du er en omgang værd?
Paul, det er Maddie.
Et træ væltede på vejen, så vi er fanget her.
Hun hedder Madeline Kelly. Jeg fotograferer hendes bryllup.
- Hendes bryllup? - Rolig.
Jeg må vist overnatte her. Ring, når du hører min besked.
- Jeg har lagt en besked. - Godt. Lad os spise.
- Tag plads. - Okay.
Hvad med et par stout-øl?
Må jeg få en hvidvin? Jeg drikker ikke rigtig øl.
Det ville jeg ikke sige for højt heromkring.
De spærrer dig inde for forræderi.
- Han virker sød. - Det er han.
Vi er gamle venner.
Jeg har besøgt Irland med familien, siden jeg var barn, så det har...
...en særlig plads i mit hjerte.
Har du virkelig ikke et hjem?
I denne uge er det et lejet værelse over Lurvede Murphys.
Så rejser jeg videre i verden med kun mit kamera og mit pas.
Bliver det aldrig ensomt?
Det er...
Der er frihed i ikke at have bånd.
Måske har du ikke fundet den, du kan tilbringe resten af livet med.
Som du har?
Spiller du dart?
Ikke så tit.
Lad os spille nu.
Sådan.
Det handler om greb, stilling og selvtillid.
- Du kan ikke lide at tale om dig selv. - Hvad mener du?
Du skifter altid emne.
Fødderne skal blive på gulvet.
Kan du se?
Prøv at stå sådan her denne gang.
Kun din arm bevæger sig.
- Du er en mystisk mand. - Fokuser, ellers rammer du aldrig.
- Det var lusket. - Nej.
Måske er det irernes held.
Måske er det bare dig.
- Altså, du er en god underviser. - Du er en god elev.
Jeg skal giftes om to dage.
Ja.
Jeres drinks.
Og jeres værelser.
- Skønt. Tak, Tom. - Det var så lidt.
Tak.
- Vil du prøve? - Okay.
Ikke værst.
- Én dans, før vi siger godnat. - Okay.
Undskyld. Jeg skal forbi.
Et nødstilfælde i familien. Jeg må afsted.
I er færdige.
Tak. Farvel.
Hej, jeg har stået i kø ved den forkerte skranke,
og jeg missede flyet.
Du må straks skaffe mig et nyt.
Rektor Kelly. Det er mig, Allegra.
- Ja. Hej, Allegra. - Hej.
Jeg skal til Irland. Min datter skal giftes.
- Skal Maddie giftes? - Ja. Jeg har travlt.
Jeg missede mit fly til Dublin. Kan du finde mig et nyt?
Og så videre til Knock Lufthavn. I det vestlige Irland.
Selvfølgelig. Hvorfor missede du flyet?
En vækkeursfejl.
Du sov for længe. Hvor vildt.
Der var strømafbrydelse, og min telefonalarm ville ikke...
- Hvad laver du? - Skriver til Kimmy.
Husker du hende fra eftersidning? Hun flipper ud.
- Seriøst? - Ja.
Nogen må hjælpe mig. Hjælp mig.
Kom så.
KROEN DEN VILDE HØNE
- Start nu. - Nej, intet.
Utroligt. Jeg kommer for sent til generalprøven.
Måske er der vand i karburatoren.
- Vi kan prøve en rullende start. - Hvad?
I skubber. Jeg tager koblingen.
- Helt sikkert. Okay. - Godt.
Okay. Er I klar?
Okay.
Skub.
Succes!
Lort. Jeg henter en klud.
Det skal nok gøre det.
Intet spor af Madeline.
Først misser hendes mor flyet, og nu venter vi på datteren.
- Bare det ikke er et familietræk. - Det er ikke til at tro.
Maddie kommer sikkert snart.
De træer kan være en stor udfordring. Vi ved ikke, om de havde en motorsav.
- Ikke sandt, Em? - Jo.
- Hvorfor har du ikke en mobiloplader med? - Du har heller ingen.
Kan vi ikke køre hurtigere?
- Nej. - Fedt.
- Det er ikke sjovt. - Det er ret sjovt. Bare rolig.
Se lige.
Kære venner, vi er samlet her i dag
for at fejre kærligheden mellem disse to smukke, unge mennesker, som...
Vent, jeg er her.
Undskyld. Mange gange undskyld.
Du havde nær mistet pladsen, Maddie.
Kom her.
Undskyld.
- Hvad er der sket? - Altså...
Det er min skyld.
Vi havde været henne ved Moher-klipperne.
Hvorfor var I ved den turistfælde?
Hvordan blev du mudret?
Vi er her alle sammen nu, og det er det vigtigste.
Kan vi gå til sagen?
Gæsterne ankommer til prøvemiddagen om en time.
Okay, så lad os gå til den gode del.
Du må nu kysse bruden.
James?
Hvad?
Hvem er James?
Det er mig.
Hvad skete der?
Du besvimede.
Det er hende.
Hvem?
Sankt Brigid?
Hun har fået det til at ske.
- Har hun været i whiskeyen? - Sean, altså.
- Det må være bryllupsstress. - Vand?
Nej, jeg... Jeg er bare lidt svimmel.
- Er du sikker på, du er okay? - Ja.
- Jeg skal giftes med Paul Kennedy. - Nemlig.
- Skal vi fortsætte? - Selvfølgelig, fader. Undskyld.
Hvor var vi?
Stille, alle sammen. Min kære mand, Sean, har ordet.
Tak, skat.
Må jeres hjerter være lette og glade. Må jeres smil være store og brede.
Må jeres lommer altid have en mønt eller to, når I føler jer flade.
Bare rolig, Maddie. Du skal giftes med en Kennedy.
- Sláinte! - Sláinte!
- Drikker du Guinness nu? - Jeg er ved at få smag for det.
Okay, til ære for det lykkelige par
skal vi nu spille "Hvor Godt Kender Du Din Forlovede?"
Tre spørgsmål. Gætter I rigtigt, tager I begge et shot.
Gætter I forkert, skal alle tage et shot.
Skal vi drikke uanset hvad? Kan vi spille et andet spil?
Nej, du slipper ikke ud af den her. Kory laver reglerne.
Okay, første spørgsmål. Hvem er Maddies yndlingsforfatter?
Den er let.
Paul Kennedy.
Den var god. Men nej.
Min forlovede kan lide klassikerne. Hendes yndlingsforfatter er...
James Joyce.
...Charles Dickens.
Det er rigtigt.
Et point til det lykkelige par.
Spørgsmål to. Hvad hed sangen, I dansede til for første gang?
Der var ikke en.
Maddie kan ikke danse, vel?
Niks.
Ikke mere fra dig, min bror. Sidste spørgsmål er til Maddie.
Hvor friede Paul til dig?
- Den kan hun godt. - Fortæl det alligevel.
Friede?
Hvor fik du den ring på din finger?
Kom nu, Maddie. Fortæl.
Altså... Det var et meget særligt sted.
Meget særligt.
Det var så særligt og...
Ikke sandt? Det var virkelig smukt og særligt.
Det var på O'Toole's i Brooklyn på min fødselsdag.
Præcis.
Det var det. Det var på O'Toole's i Brooklyn.
- På din fødselsdag. - Ja.
Og så...
Så kiggede Maddie på mig og sagde:
"Hvad skal der til, for at du tager mig til Irland?"
Jeg sagde:
"Så skulle vi giftes."
Og så...
Så...
Hun laver bare sjov.
Så gik du ned på knæ og friede til mig.
Friede jeg?
Eller ja, selvfølgelig. Jeg friede.
- Mig. Jeg friede. - Dig.
Og resten, som man siger, er historie.
- Er der noget galt? - Min fod gør ondt.
Kom.
Undskyld mig.
James, jeg tænkte, jeg kunne se dem igennem.
Du må hellere overnatte her.
Jeg bad Nevin gøre tårn-suiten klar til dig.
Nevin. Skønt.
- Vi ses i morgen. - Godt.
- Tak for i dag. - Selvfølgelig. Tak, fordi jeg måtte komme.
Går du allerede?
Nej. Jeg pakker bare sammen for i aften.
Olivia bad mig overnatte i gæstetårnet.
Det lyder fint.
Hun tror ikke, jeg kommer til tiden, efter det med træet.
Tak, fordi du viste mig klipperne, og tak for dansen.
Jeg er en fotograf med fuld service.
Er det, som du drømte om?
- Hvad? - Dette.
Alt det her.
Du virkede forvirret derinde, som om I ikke kender hinanden.
Latterligt. Selvfølgelig gør vi det.
- Charles Dickens? - Alle kan begå fejl.
Ja.
Bare du ikke også begår en.
Det må du ikke sige til mig.
Vi kender knap nok hinanden. Vi var sammen én dag.
Ja, det var en smuk dag
med dramatiske landskaber og romantisk regn,
men derfor må du ikke betvivle mine valg i livet.
I morgen skal jeg giftes med Paul Kennedy.
Fordi du friede til ham.
Hvad? Må kvinder ikke fri til mænd?
Jo, selvfølgelig, men var du min kæreste, havde jeg ikke ventet.
Jeg havde spurgt først.
Måske bør du ikke komme til brylluppet.
- Jeg giver Olivia besked. - Fint. Tag billederne.
Det bliver sidste gang, du ser mig.
Jeg tager til Bolivia for at fotografere en truet øgle.
- Hvad? Hvornår rejser du? - Søndag.
Godt. Lige i tide til at flygte fra dit eget liv.
Det skulle jeg ikke have sagt.
Det er lidt sent.
Mor?
- Jeg fandt et fly. Vi boarder nu. - Gjorde du?
- Fantastisk. - Jeg når brylluppet.
Og jeg tager bare en taxa.
Jeg er så glad for, du kommer. Jeg har virkelig brug for dig.
Jeg kommer snart og sørger for, dit bryllup med Paul er perfekt.
Tak, mor.
Vi har et gate-skift. Fly 47 til Dublin vil nu...
Hvad sagde de? Et øjeblik, skat.
Hvor skal alle folk hen? Hvad sker der?
- Jeg må smutte. Farvel. - Mor?
Af banen.
Hej.
Hej. Du morer dig vist. Emma danser godt, ikke?
Jo. Måske kan hun give dig et par fif til i morgen.
Forresten, jeg har skrevet vores bryllupsløfter og sendt dem til dig.
Har du skrevet mine bryllupsløfter?
Maddie, jeg er forfatter.
Men måske kan du pifte dem lidt op.
Paul, har du et øjeblik?
Jeg bliver hidkaldt. Kommer du?
Jeg tror, jeg går i seng, hvis det er okay. Jeg er ret træt.
Okay. Jeg sover på gæsteværelset i aften. Vi må ikke bringe uheld før brylluppet.
Nej. Det må vi ikke.
- Godnat. - Godnat.
FORFATTEREN TAKKER
REDIGERET AF MADELINE KELLY
UNAVNGIVET ROMAN AF MADELINE KELLY KAPITEL ET
VÆRSGO, SKATTER! BRYLLUPSLØFTER AF PAUL KENNEDY
- Det var en fantastisk aften. - Ja, ikke?
Jeg ville ønske, den fortsatte for evigt.
Også jeg.
- Godnat. - Godnat.
De blomster skal i kapellet. En perfekt morgen til et bryllup.
Fik du et godt billede?
Det tror jeg. Ja.
Har du ikke et bryllup at gøre klar til?
Jo, jeg tager bare lige en pause.
Jeg giver dig fred.
James. Jeg er ked af det i aftes.
Du behøver ikke undskylde.
Du har haft travlt.
- Jeg har læst din bog. - Pauls bog.
Jeg ved, hvad jeg sagde.
Den er faktisk bedre end hans andre. Meget bedre.
Hvordan er det mon sket?
Jeg ændrede kun lidt.
- Hvorfor gør du det? - Gør hvad?
Én ting er at redigere en bog, men du bør ikke redigere dit liv.
Det gør jeg ikke, det er bare...
Det lyder måske sært,
men jeg tror ikke, det her skal være mit liv.
I så fald er det på tide at sige noget.
Ønsker du virkelig det her, Maddie?
Er Paul virkelig den, du vil tilbringe resten af livet med?
At blive gift med Paul var det, jeg ønskede.
Okay.
Hvorfor er du så trist?
Denne vej.
Dit slør er utroligt. Du ser fantastisk ud.
Så er det nu. Jeg kan ikke tro det.
Heller ikke jeg. Vil du se, om min mor er kommet?
- Hun tager ikke telefonen. - Den klarer jeg.
Okay, tak.
Hej, fader.
Er du klar, Madeline?
Det tror jeg.
- Tror du? - Jeg er bare...
Fader, jeg tror, jeg har gjort noget slemt.
Hvad, min kære?
Jeg ønskede noget af Sankt Brigid.
Er det alt? Hende skal du være forsigtig med.
Hun har en god sans for humor.
Hvad mener du?
Når man beder om noget, får man ikke altid, hvad man ønsker,
men hun giver altid, hvad man har brug for.
Det er mit stikord.
Det skal nok gå. Vi ses derude.
Det begynder nu.
Er mine øjenbryn lige?
Den makeupartist, Olivia hyrede, har led attitude.
- Jeg gjorde hende vred. - Du ser godt ud.
Undskyld, Em.
For hvad?
Dig og Paul.
Hvad taler du om?
Jeg ved, I har følelser for hinanden.
Jeg så jer på terrassen i aftes.
Der skete ikke noget.
Jeg har kendt dig, siden vi var små. Det er okay. Du må gerne sige det.
Maddie.
Tror du på skæbnen?
Nogle gange.
Jeg ved ikke hvorfor,
men fra jeg mødte Paul,
har jeg følt, det er meningen, vi skal være sammen.
I et andet liv havde vi måske været det.
Men ikke i dette.
Tænk, at du tager det så godt.
Det er din store dag, og jeg ødelægger den.
Det er ikke din skyld. Virkelig.
Jeg vil gøre det godt igen.
Undskyld mig.
- Hej. - Stop.
- Hej. - Er det kjolen?
- Hvad sker der? - Du godeste.
Hvad har hun på? Hvor er familiens brudekjole?
Hejsa.
For dem af jer, der ikke kender mig, så er jeg Maddie, bruden.
Eller det skulle jeg have været.
I kender naturligvis Paul.
Han er en dejlig fyr og en god forfatter.
Folk siger ofte, at jeg skal stå op for mig selv.
Så nu gør jeg det.
Jeg holder meget af Paul,
men jeg elsker ham ikke.
Jeg er ret sikker på, at han føler det samme.
Maddie.
Jeg synes bare, at hvis man vil gøre noget som det her,
et bryllup, et ægteskab og et liv,
så skal det være med en, man elsker, ikke bare en, man ønsker sig.
Det bør være med en, man finder,
eller en, der finder dig.
Beklager, men dette er uacceptabelt.
Paul, hvordan kunne du lade det ske?
Mig?
Det er hans skyld.
- Fotografen? - Jeg så dig med Maddie i morges.
Ved liljedammen.
Hvad med dig og Emma i aftes på terrassen?
Det er irrelevant. Den tumpe prøver at stjæle min brud.
I det mindste stjæler jeg ikke Maddies idéer og kalder dem mine.
- Hvad snakker du om? - Din bog.
Altså...
Jeg skrev den bog.
Nej. Jeg skrev den bog.
Der var den.
Paul, stop.
Nej. Du har ret.
Undskyld. Undskyld, alle sammen.
Kom her.
Nej! Stop!
Maddie, det hjælper ikke.
Paul, stop!
Mit ben.
Sean, stå ikke bare der! Gør noget!
Kom nu, søn. Du kan godt.
- Rolig nu. - Hvem er det?
MOR
Lad min bror være.
Mor? Hvor er du?
Rolig. Jeg er på hospitalet i Des Moines.
- Hvad? Er du okay? - Ja.
Jeg har bare fået brud på mellemfoden
og et bump på hovedet, men jeg husker alt nu.
Skat, fortæl mig. Brylluppet. Var det, som du drømte?
Kory!
Ikke engang i nærheden.
Hvorfor er du ikke på ham? Hjælp mig!
Slip min fod! Slip!
Hvad er der galt med dig?
Jeg ringer tilbage.
James!
Hvem hjælper du?
Paul. Er du såret?
Det tror jeg ikke.
Tænk, at du kaldte mig irrelevant!
Hvad?
Det var ikke sådan ment. Undskyld! Kom tilbage.
Du godeste gud.
Lad os holde ham ude af det.
James.
Vent, James.
Det var en fejl.
Jeg skulle ikke være blevet. Jeg er for følelsesmæssigt involveret.
- Er du? - Du hørte Paul derinde.
Han mener, jeg er ansvarlig.
Og helt ærligt, så er jeg det nok.
Det er du ikke.
Hvis jeg har fået dig til at tvivle, så undskylder jeg.
- Men... - Det bedste, jeg kan gøre, er...
...at fjerne mig fra dig.
Men intet af det her er din skyld.
Jeg ønsker dig al glæde og lykke.
Jeg kan ikke være glad uden dig.
Jeg ved, det ikke giver mening lige nu, men jeg tror, vi er bestemt for hinanden.
Ikke sådan.
James, stop.
Farvel, Maddie.
Okay, her er jeg.
Jeg ved, du er her, Sankt Brigid. Bare kom frem.
Jeg beder dig! Det var en fejl.
Paul, brylluppet, James.
Tag det tilbage!
Sankt Brigid!
Du behøver ikke råbe, kære.
Jeg er lige her.
Jeg vil tage mit ønske tilbage.
Det er desværre umuligt. Ønsket er blevet opfyldt.
Men alt er gået helt galt.
Er det? Eller er det gået, præcis som det skulle?
Du har ret. Og nu har jeg lært min lektie.
Jeg må leve min egen skæbne.
Nå, det er noget andet.
Vent, kom tilbage. Hvor skal du hen?
Kom nu, Sankt Brigid. Lad mig tage ønsket tilbage.
Okay.
Okay. Jeg kan godt.
Jeg skal bare have lidt vind.
Hvor er vinden? Okay.
En let brise. Giv mig et eller andet.
Jeg tager, hvad jeg kan få. Okay.
Bare tag mit ønske tilbage.
Er der nogen herinde?
Hvad laver du?
- Hvorfor er du ikke i tøjet? - Det er en brudepigekjole.
Ja, og brudepigen skal have den på.
- Ringen er væk. - Hvilken ring?
Det er Paul og Emma.
Er alt okay?
Det er fantastisk.
Det var da dejligt. Lad os komme i sving.
- Hej, mor. - Hej, skat.
- Hvordan har foden det? - Foden? Du mener min gigt.
Den har været fin, siden jeg begyndte på glucosamin.
Det er dejligt at høre.
Tak, skat.
James?
Undskyld.
Okay. Så går det løs.
Tak.
Whiskey, tak.
- God reception. - Ja.
- Værsgo. - Tak.
- Skål. - Skål.
Fint. Han gider ikke mig.
Jeg rykker videre.
- Godt for dig. - Tak.
Champagne, tak.
- Halløj, flotte. - Hej.
- Skal vi danse? - Okay.
Okay. Sig ikke mere.
- Hej. - Morer du dig?
Ja, det var en smuk ceremoni. Og du havde din egen kjole på!
Det var ikke sket uden dig.
Maddie, jeg har ledt hele livet efter en som Paul.
Jeg er så glad.
Der er fotografen. Er min læbestift stadig på?
Den er perfekt.
Der er min pige.
Tillykke, Paul. Emma er en fantastisk person.
- Du er heldig. - Vi er alle heldige.
Jeg har lige talt med forlaget.
Tallene i USA er fantastiske. De vil straks have en efterfølger.
Jeg er naturligvis på bryllupsrejse i en måned.
Vil du starte uden mig?
- Det afhænger af noget. - Af hvad?
Kommer jeg på som medforfatter?
Madeline, sådan fungerer det ikke.
Kun jeg krediteres.
Du redigerer historien, og mit navn sælger bøgerne.
Derfor er vi det perfekte hold.
Ved du hvad? Sådan fungerer et hold ikke.
Du må desværre køre solo på den her.
Hvor skal du hen?
Ud og skrive min historie.
Værsgo.
- Tak, Murphy. - Sláinte.
Hvad skulle det være?
Jeg søger James Thomas. Han lejer et værelse her.
James? Du har lige akkurat misset ham.
Har jeg?
- Måske kan du nå at fange ham. - Okay, tak.
- Det var så lidt. - Tak.
Er pladsen taget?
Vil du stjæle min kuffert igen?
- Tak. - Det er okay.
- Sikke et tilfælde. - Det er en lille landsby.
Du er naturfotograf, ikke?
Jeg tænkte på, om jeg kunne få råd om noget.
Okay.
Jeg forsker i den bolivianske træøgle.
Den er truet.
Jeg har fået tilbudt et job om at fotografere den.
- Hvornår rejser du? - Jeg sagde nej til jobbet.
Gjorde du?
Lige efter du steg af bussen,
mødte jeg en meget interessant kvinde,
der opfordrede mig til at blive. For at se, hvad der sker.
Hvor længe er du i Irland?
Så længe det kræver.
Jeg vil skrive en bog om Moher-klipperne.
Kender du dem?
Et af mine yndlingssteder.
Også mit.
Vi kunne tage derhen sammen engang.
Gerne.
Hvad handler bogen om?
Jeg har en skør idé.
- Skal vi finde noget at spise senere? - Gerne.
Jeg kender en dejlig lille pub.
Kan vi spille dart?
Helt sikkert.
Der er endda musik.
- Kan du danse? - Ja, det kan jeg.
Det tænkte jeg nok.
TIL MINDE OM ANDREA SUE TOWNSEND
Tekster af: Jesper Sodemann