Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DET ÄR 2003
HUR SER VI DET?
- Okej… - Tack för att du bjöd in oss, Debbie.
Hej då.
PLATTAT HÅR
- Du är så dålig på poker. - Ja.
Jag är faktiskt bra på andra saker.
PLÅNBOKSKEDJA
Vänta, nu fattar jag.
MENINGSLÖST ÖRHÄNGE
Det är så coolt. Du äger ditt eget hus.
Åh, ja. Jag sparade till handpenningen ett tag.
Jag sparade pengar genom noggranna beräkningar.
Fantastiskt.
Får jag flytta in när jag har förstört mitt liv?
- Okej! - Fantastiskt!
- Vad många böcker! - Ja, jag läser mycket.
Toppen. Jag ska bli en känd författare en dag.
- Jag vill bli. - Okej, du kommer säkert att lyckas.
Hur blev du så fantastisk?
Du behöver inte säga såna saker.
- Jag ligger med dig ändå. - Otroligt!
Jag skickar mina noveller i morgon.
Toppen.
Du gillar dem nog.
- Var tyst nu. Ja. - Jag slutar. Förlåt.
- Jag har skrivit 23 noveller. - Sluta.
20 ÅR SENARE
Godmorgon.
Grattis på födelsedagen, mycket yngre.
Va? Vi är lika gamla.
Inte i kvinnoår.
I kvinnoår är jag en hagga,
och på nåt sätt ses du som sexig när du är 70,
hur rynkig och skallig du än blir.
- Så grattis. - Jag erkänner. Det är en bra deal.
Jag har den bästa presenten till dig.
Har du köpt en Porsche? En 356:a?
Nej, 911 i lila, eller hur?
Vill du ha kaffe?
Ja, tack.
Jag ringer tillbaka.
Du sa att jag inte behövde ta med nåt,
men har du några örtväxter?
Va?
Örtväxter? Jag köper några.
Man sätter dem på fönsterbrädan och har basilika och mynta
till matlagning, eller för att lukta på.
Ta inte med jord till min lägenhet. Jag ber dig.
Oväntat att du lyssnar på The Cars på morgonen.
Morgon, middag, kväll.
När jag är hos dig, om du vill ta hem nån
och vill slippa mig, så kan jag gå, så…
- Nu känner jag mig obekväm. - Snälla, jag har sett dig naken.
- Det blir aldrig mindre konstigt. - Så konstigt.
Tack. Jag kan nog kontrollera mig själv i en vecka.
Du kanske träffar nån medan du är här och vi har en stor sexfest här.
- Kräks? - Ja, förlåt, det var äckligt.
Hur som helst, ingen chans att jag träffar nån.
Som du vet är mitt hjärta en kall, hård sten.
Skönt att du inte är dramatisk.
Jag är så stolt över att du klarar av att lämna Jack en hel vecka.
Det gör jag inte. Jag får en panikattack. Han är min bebis.
Jag har aldrig lämnat honom så länge. Varelsen vaknar!
God morgon. Får jag äta den här?
- Ja, den är glutenfri. Hälsa på Peter. - Läget?
- Hej! Läget, Jack-O'-Lantern? - Vad då?
Jag jobbar på smeknamn. Inte?
Han gillade det inte.
- Tillbaks till ritbordet. - Titta på honom, han är ingen bebis.
Han klarar sig.
Du lämnar honom inte med en hundskål och en tuggleksak.
- Scarlet är där. Vill du ha min åsikt? - Jag vet redan vad du tycker om det.
Han är inte mitt barn, men Jack kan behöva lite utrymme.
Råd om föräldraskap
från en kille vars enda husdjur var en guldfisk som dog i en bongbrand.
Det finns helikopterföräldraskap, snöplogföräldraskap.
Det här är plastfolieföräldraskap.
Du virar dig så hårt runt honom… Han kvävs!
Jag förstod metaforen, tack.
Hur kul är det att vi ska vara i samma stad i en vecka?
När hängde vi så länge senast?
2008? När du lämnade Los Angeles för att du var rädd för jordbävningar.
Jordbävningen i Chino Hills var inget skämt!
Du måste till jobbet och jag vill ge dig din present innan.
- Jag rensade ur en låda… - Rensar du ut grejer?
Ibland rensar jag ut saker.
Och titta vad jag hittade!
Du hatar minnessaker.
Jag hatar minnessaker mest av alla saker.
Okej, vänta. Här är din present. Titta.
Jag sparade den när du sov över,
jag trodde att det skulle bli ett minne på vårt bröllop.
- Så dum var jag i 20-årsåldern. - Du var inte dum.
Lite dum.
Det bästa på hela kvällen var när jag tog alla dina pengar!
Var det det bästa?
Det överskuggade sexdelen, för du flydde nästa dag.
- Jag ringde dig senare. - Ja.
Ja, för att säga att du inte kunde dejta mig
eller nån annan för att du var: "En skithög av oanade proportioner"?
Det är författaren i mig. Det är ett vackert uttryck.
Och jag är den dramatiska? Hur som helst.
Tjugo års vänskap. Kan du fatta det?
- Du har haft världens bästa vän. - Detsamma.
Ha en bra födelsedag, Peter.
Det ska jag. Du är fantastisk.
Vi ses om ett par dagar.
Hej.
Jag trodde att ni skulle prata för evigt.
- Ja, jag vet. Förlåt. - Vad pratade ni om?
- Bara grejer. - "Grejer"?
Okej, så din bästa vän, en kvinna som jag aldrig har träffat,
ringer på din födelsedag och ni pratar i en evighet?
Inte "en tjej", det är "Debbie".
Jag är inte svartsjuk, titta på mig. Men det är konstigt.
Becca?
Varför är ni inte ihop om ni gillar varandra så mycket?
Jag och Debbie? Ja, för att.
För att…
Hon är… hon.
Och jag är jag.
Ska vi åka? Vår Uber är här.
Du är jättefin i dag.
Okej, ikväll på Brownstone Club, säg inte att det är min födelsedag.
Då ska de slå på stort och jag vill bara att det är vi två.
Peter…
Ja?
Vad händer härnäst?
Efter middagen? Jag gillar deras pajer.
Nej, jag menar med oss.
Vi har varit tillsammans i ett halvår
och vi kommer inte varandra inpå livet.
- Jag vet inte så mycket om dig. - Jo, det gör du.
Jag berättar allt. Jag är en öppen bok.
Jag vill bara veta om det här är ett slöseri med min tid.
Definiera "slöseri".
Det gjorde du precis.
Grattis på födelsedagen.
Nej! Kom igen.
- Det är över, Peter. - Det är…
Och hon tog bilen.
- Tog du ditt antihistamin? - Ja.
- Nässpray? - Ja.
Bra! Redo!
God morgon!
Det går bra för nyckelpigorna här.
- Ha en toppendag. - Du med, Zen.
Jag är här!
Eller kanske där borta.
Jag pratade med Alexanders mamma om en alternativ dessert
på kalaset med tanke på dina allergier.
- Glöm inte. - Du måste skämta. Så pinsamt.
Umgås du fortfarande med Wade? Hej, Wade!
- Mamma! Nej! - Vad då?
- Han är en av mina elever! - Du är ingen lärare.
Jag jobbar här. Jag ska ta upp din lunch.
Ni brukade umgås hela tiden.
Han brukade sova över.
Jag lägger den i din väska. Kissade han inte i vår soffa?
Mamma!
Det gjorde han!
- Hej, tjejen. - Herregud, hej.
Vill du ha lite äckligt kontorskaffe?
- Jag har det här. - Okej.
- Men ja, självklart. - Då går vi.
- Har du packat? - Jag har packat.
Jag är så glad att du äntligen tar semester.
Nej, jag åker inte på semester. Jag har förklarat det här!
Jag måste avsluta programmet före årets slut
för att kunna ansöka om revisorsjobbet på skoldistriktet.
Jag älskar när du säger såna sexiga ord.
Ja, jag behöver pengarna.
Jacks eksemmedicin täcks bara av försäkringen i ett halvår, sen kostar den…
- Tusen dollar. - Ja!
Ett tusen jäkla dollar i månaden! Så, nej, ingen semester.
Okej.
Men när du är i New York hoppas jag
att du unnar dig att göra nåt fint för dig själv.
Kanske ta ett bad. Slappna av.
Det älskar jag när jag reser.
Jag badar och slipper höra mina barn skrika: "Jag är hungrig!"
Är de alltid hungriga?
- Jag matar dem aldrig, så… - Nånsin?
Varför kan inte Jimmy passa Jack?
Det är klättringssäsong. Han måste vara där ute.
Du är så snäll mot honom.
Om mitt ex var bergsklättrare och ägnade tio månader varje år
åt att resa runt i världen med en het 33-åring täckt i tatueringar…
Har du kollat hennes Instagram?
Tror du att jag inte kollar Jimmys flickväns Instagramkonto?
Vad gör vi ens? Vem skulle jag vara då?
Det funkar för honom och för mig. Och Jack älskar att vara med Scarlet.
Jag hoppas att du får ut det du vill av resan.
- Ja. - Och det du behöver.
Ta din examen, hitta en man, kom hem och bygg om ditt gamla kök.
Det är nog också dags för slingor. Slingor, men inte lugg.
Lugg är för nödsituationer.
- Du har verkligen alla svar i mitt liv. - Ja, vi är ju vänner.
Jag har väl genomtänkt kritik för alla val du gjort.
Och alla lösningar.
Om du åker på Manhattan-äventyret och hittar en snygging,
vill jag föreslå en manikyr.
Kanske vaxa dig. Du vet, piffa till dig lite.
Vaxa?
Vaxa.
- Vaxa. - Det kommer inte att hända.
Jag ber dig, sir! Snälla, gör mig inte illa.
Nej, döm inte det. Jag ska ta om det.
Okej.
Jag ber dig, sir! Gör mig inte illa!
Var det bra?
- Otroligt. - Hej, Scarlet.
- Hej, Deb! - Vad händer?
- Jag har en provspelning! - Va?
Ja! Det är för en tv-serie på 20-talet om en seriemördare.
Jag skulle spela ett hembiträde som blir strypt av huvudrollen.
Får jag testa det här? Okej. Då kör jag.
Jag ber dig, sir! Snälla, gör mig inte illa!
Jag blev strypt. Hur var det?
Ärligt talat? Där satt den.
- Jag får den nog ändå inte. - Man vet aldrig.
Fick du mejlet jag skickade
gällande Jack medan jag är bortrest?
- Ja! Vi kör! Eller hur, Jack? - Ja!
Deb, jag är så glad för din skull.
Det är så häftigt med den här revisorsgrejen.
Lustigt att du jobbar med siffror, jag trodde att du gillade böcker.
Varför gör du inte nåt med bokiga böcker?
Den här examen är praktisk, vilket krävs när man är ensamstående.
Ja. Tragiskt.
Vilket slöseri.
"Ett slöseri."
Vår konsultperiod med dig går mot sitt slut.
Men vi hoppades på lite mer tid att lära känna dig bättre.
Ni känner mig så väl.
Vi har tillbringat mycket tid ihop det senaste halvåret.
Ja, och det har varit… fantastiskt
Fantastiskt!
Vi undrar bara vad som händer härnäst?
Nu går jag vidare.
Jag är verkligen ledsen.
Följ med oss.
Vi behöver en ny marknadschef och det borde vara du.
- Ja! - Jag är ledsen. Det är inget för mig.
Var inte ledsna.
Nix. Ingen fara. Ja.
Det är så här det måste bli.
Jag vet inte om jag gillar dig längre.
Nu blir det otäckt. Jag visste det.
Ta mina kontaktuppgifter och radera dem i din telefon.
- Jag har dem inte. - Lägg in dem och radera dem.
- Han är ledsen. Vi är ledsna. - Det är lugnt.
Lyssna, Peter, om det här händer,
och det verkar det som, så hoppas jag att du hittar det du söker.
GRATTIS PETER! FRÅN DINA VÄNNER I CONDOS STYRELSE
Grattis, kompis.
- Du stirrar. - Jag vet.
Jag bara… Jag kommer att sakna dig.
Du har sett fram emot det här i evigheter. Jag klarar mig.
Jag ber dig, sir, gör mig inte illa!
- Jag fick rollen! - Vad då?
Ja! Kan ni tro det?
- Fantastiskt! - Jag flyger till Vancouver ikväll!
Jag ska vara där i två veckor, för även om jag bara har en replik
är min karaktär i bakgrunden i de viktiga scenerna. Herregud.
Herregud. Vad är det med mig?
Jag skyndade hit för att berätta det, för jag älskar er så mycket,
och glömde att jag skulle vara med Jack, för jag är ett rövhål!
Nej!
Vad ska jag göra?
Vad gör vi?
KOMMER INTE TILL NYC SCARLET BANGADE
Det är okej. Helt okej.
Det verkar inte så. Det verkar högljutt.
Jag avslutar programmet nästa år. De erbjuder det inte igen förrän då.
Du verkar lite deppig.
Det är okej. Jag är vuxen.
En stor del av att vara vuxen är att bli besviken.
Väldigt ofta.
Det är nåt att se fram emot.
Ja. Det är därför man måste vara försiktig och varsam hela tiden.
- Ska du inte svara? - Nej, han vill försöka låna ut pengar.
- Det vet du inte. - Jo, det gör jag.
- Hej, Peter. - Säg att jag inte lånar ut några pengar.
- Jag sa det. - Jag ringer för att jag har bokat flyg.
- Är du redo att hänga? - Snälla, smeknamnen.
- Va? - Du har rätt.
Jag skjuter lösa skott där. Vi jobbar på det.
- Debbie! - Va?
Jag hyr en egen bil, för vad du än kör
- vill jag inte köra. - Va?
Du säger "Va?" ofta och du låter lite dum.
Jag förstår inte.
Jag ska till Los Angeles och ta hand om Jack.
- Du kan bo här ensam. - Peter, kom igen.
Du kan inte släppa allt för att vara barnvakt.
Du har ett jobb och ett liv. Kanske inte ett liv, men ett jobb.
Jag har lite ledigt mellan klienterna, så det är lugnt.
Det är inte lika kul som när vi umgås, men du behöver det här.
Peter, att ta hand om Jack innebär mycket jobb.
Han är allergisk mot en miljard saker, han tar en massa mediciner,
och han har inte många vänner just nu.
- Jag gör det. Det är jag skyldig dig. - Är du?
Ja! Var befann jag mig när Jack föddes?
I London och hjälpte en spansk bank att starta en systerfilial i Östeuropa.
Men när min mamma dog körde du från Los Angeles
till Ohio för begravningen.
Och du hämtade mig på rehab två gånger.
Jag är en bra vän, men jag väntade mig inget tillbaka.
Nej, för du är inget monster.
Du behöver hjälp, så jag kommer.
Så är det med det.
Okej.
Han kommer att klara sig.
Ja, det är bara en vecka. Det är bara en vecka.
Jag kramar ett par byxor.
Mamma, kom igen! Vi är sena!
- Behöver du hjälp? - Nej. Jag har en metod.
- Det är så jag gör det. - Okej.
Nu finns det snabba små fyrhjuliga saker.
Man behöver knappt skjuta på. Spinners.
- Jaså? - Ja! Okej.
- Vad då? - Begonior medan du är borta?
- Kör hårt, Zen. - Okej, bra. Trevlig resa.
Tack!
Trevlig resa, hoppas du kommer fram
Inga plötsliga stopp på majsfält
Ja!
Jag kommer att sakna dig. Jag ringer varje dag.
- Okej? - Okej.
Trevlig resa, hoppas du kommer fram…
- Jag älskar dig! - Hej då, mamma!
Hoppas att du mår bra
Leesh!
Här är han.
Titta på dig! Du ser fantastisk ut!
Du ser likadan ut!
Jag vet! Det är läskigt, eller hur?
- Ja! - Ja.
Vill du ha den här? Jag tänkte att du behövde det.
- Du ser bra ut. - Tack.
Du är lång med ett kraftigt käkparti och långa ögonfransar.
Vissa gillar det.
- Det var aldrig min grej , men… - Japp.
Det var snällt av dig att komma hit och ta hand om Jack.
Det är inget.
Jag var mellan klienter och det är ett kortsiktigt projekt.
Jag kommer in och hanterar saker. Inget krångel.
Tråkiga nyheter. Barn är bara krångel.
- Är de det? - Ja, väldigt mycket.
Vi får väl se.
De där två, det är mina tjejer.
Okej. Kul. De ser roliga ut.
Där är Jack.
Okej, jag tror att jag fixar det här.
Vad är det, Jackie Gleason?
Vem eller vad är det?
Inte? Nu sjappar vi.
Vad är sjappa?
Jag vet inte riktigt.
- Vill du köra? - Nej.
- Du får köra Porsche. - Jag vill inte.
Det var den här eller Lamborghini. Kör du hellre Lotus?
- Va? - Okej.
Nästa gång tar jag Lotusen, du får köra den.
Vad är en Lotus?
Mamma hatar cabbar. Hon säger att de rullar för lätt.
Och de är häftiga, det upphäver den rullande delen.
Låt mig ställa en fråga.
Ungarna där borta, vad handlade det om?
Jag har också varit en 13-årig kille.
Jag vet att jag är ganska cool nu,
men när jag var 13 var jag ett vandrande adamsäpple
med ett nött exemplar av Räddaren i nöden under armen.
Och jag hade ingen pappa.
Han drog när jag var 13,
sen dog han tre år senare, full i ett dike.
Han gick längs vägen och så bara "plopp".
Herregud.
Vad du än går igenom har jag nog varit med om värre, så kör på.
- Berätta, viga Jack. - Jag fattar inte den.
Jag jobbar på det, okej?
Det beror på hockey.
Okej.
Wade och jag var vänner och åkte skridskor ihop,
men nu spelar han i laget och inte jag.
Han umgås med Evan som gör det.
Så vi slutade umgås helt.
Spelar du hockey? Det har Debbie inte sagt.
Ja.
Inte basket för jag är allergisk mot hallen,
inte baseboll för jag är allergisk mot gräs.
Varför kan du inte spela med Wade och vesslenyllet?
Förlåt.
Han är nog inte som en vessla, men han ser ut som en.
Du vet?
Varför kan du inte spela i laget?
För liten. Mamma säger att det är farligt.
Jag fattar inte att hon inte berättade om det här.
Hon berättar allt.
Men berättar du allt? För henne?
Såklart.
Jag förstod aldrig varför Debbie köpte ett hus på en kulle.
Ja.
Man vänjer sig väl.
Nej. Det suger fortfarande.
Vem bodde här före er, en alpacka?
Ja! Tjena, Jack!
Du är den som ska hänga med Jack.
- Trevligt att träffas. - Zen, som buddhismen.
Jag bor på andra sidan
och jag är ekonomiskt oberoende tack vare en bra affär.
Jag surfar på mornarna.
Resten av dagen här i Debbies trädgård.
- Din trädgård, då? - Min?
Jag har en kille som sköter den. Där är han.
- Ja? - Ja!
Han är så rolig.
Han är från Spokane.
Okej. Det var trevligt att träffas.
Detsamma.
- Okej. - Hej då, Zen.
Tillbaka till arbetet.
- Kände du inte till Zen? - Nej.
Så det här med att ni berättar allt för varandra…
Vi ska inte… Det är bara för vuxna.
Okej.
Håller hon på med det här hela nätterna?
- Din mamma är galen. - Det vet jag mycket väl.
Då ska vi se…
Hej! Jag är framme. Jag är i Brooklyn.
Är ni hemma än? Såg du mina Post-Its?
- De är svåra att missa, Deb. - Okej.
Det viktigaste är att ge honom frukost,
och packa lunch och hämta medicinen på väg till skolan.
Ja.
Det andra viktigaste är listan över saker han är allergisk mot.
Vid kaffebryggaren. Ursäkta mig.
Laminerad. Bra. Det står "Viktigt".
Ja. Jag glömde märka det nötfria nötsmöret, men det är där.
- Det är i… Ja. - Jag vet inte vad det är.
Jack, har du påbörjat din historialäxa?
- Ja. - Så han har inte gjort nåt.
Påminn honom. Han måste välja en teori.
Han gör det spansk-amerikanska kriget, mot Spanien, tror jag.
- Jag vet inte. - Ja, Deb, Jack är okej.
Det är så mycket folk här. Galet.
Vi ska sätta igång med maten.
Du behöver inte oroa dig, för jag har fixat middagen.
Öppna frysen.
Här står det också "Viktigt."
Jack älskar grytorna.
Jag kan köpa middag.
Jag vet att du har mycket pengar,
men jag vill inte att du köper hämtmat och ger honom fina saker.
Okej! Läxor och sen frusen… till middag.
Det är nåt annat jag glömde berätta. Jag glömde vad jag glömde…
Debbie, sluta.
Ta ett andetag.
Se dig om.
Ja. Njut av det.
- Ring senare. - Okej.
- Är du allergisk mot mexikanskt? - Nej.
Kom igen.
Ursäkta, ursäkta mig.
Ursäkta, jag ska till Peter Coleman.
De gör såna där med fyra hjul nu. De kallas "spinners".
Okej, så…
Jag fattar.
Herregud.
Vad fint.
Herregud.
Va?
Efter färg? Verkligen?
Herregud, Peter.
Vänta, var är handtagen? Hur öppnar man de här?
Vad är det här?
Så sorgligt.
Peter.
Klistermärkena är kvar.
Tjugofem dollar för ett glas? Herregud.
Peter. Bara för att du kan, betyder det inte att du borde.
Vad ska vi göra?
Jag har läxor som jag borde göra.
Jag kom ju precis hit!
Det här är vår kväll! Det är vår stund! Vi stundar!
- Det är inget ord. - Nu är det det!
Vi kan se en film.
Nej.
Vi har tre fjärrkontroller. Får jag se?
Den här kontrollerar tv:n och ser till att dvd:n inte är på.
Den här styr ljudet. Det är volym.
Den här styr kabeln för att se till att vårt wifi fungerar.
Och det här är mottagaren.
Men jag får inte titta på tv när jag äter.
Och aldrig före läxorna.
Stackars barn.
Om jag hade vetat vad som pågick i det här huset,
hade jag kommit mycket tidigare.
Tack.
Mamma säger alltid att du är oansvarig.
Hon kallar dig "en rullande sten som det inte växer mossa på".
Gör hon det?
Och hon säger att du är hemsk med kvinnor.
Din mamma!
Men det är kul att du är här, du är chill.
Chill.
Sluta. Sluta med allt. Den filmen ska vi se.
- Alien? - Ja, har du sett den?
Nej, är den läskig?
Den är jätteläskig.
Coolt!
Nej, det är inte…
Varför är det så kallt här inne?
Värme…
Värme!
- Hej! - Förlåt, jag hör dig inte.
Man riktar den bara mot sensorn.
Herregud. Tack.
Hej, jag heter Debbie.
Vänta lite. Är du den Debbie? Peter pratar om dig hela tiden.
Ja, det är nog jag. Vem är du?
Jag heter Minka och jag skäms lite.
Jag trodde att Peter var här och jag har inget på mig under.
- Jag förstod det. - Jag känner mig som en idiot.
Ingen fara. Vi har alla knackat på nåns dörr halvnakna.
Så du och Peter är…
Vi var. Vi brukade.
Vi gjorde slut efter ett halvår och då började han dejta Becca.
Men jag såg på sociala medier att de hade gjort slut.
Så jag tänkte komma hit och…
- Så det är så man sitter där. - Förresten, var är Peter?
Han bor hos mig i Los Angeles och jag är här i några dagar.
Gulligt! Får jag bjuda på en drink?
Inga baktankar.
Jag ska inte fråga varför Peter är så känslomässigt trasig.
Det vore kul, men min kurs börjar imorgon.
Jag måste upp tidigt. Kanske en annan gång.
Ja, visst.
Vi går till Brownstone Club. Det var där Peter och jag träffades.
Du är toppen.
Jag gillar dig.
Jag diggar den sexiga Gen-X jordmoder-vibben du har.
Tack!
Ska du festa med Minka?
Hon frågade om jag ville ta en drink.
- Tjusigt värre! - Vad gör ni ikväll?
Vad har vi gjort? Inget särskilt.
Är han där? Vill han prata med mig?
Han gör sina läxor just nu, så…
Det är bra.
Är du medveten om att du har en man och hans brevinkast
i din trädgård hela dagarna?
Ja, det är Zen.
Han är där mycket för han gör ett bra jobb med trädgården,
så jag låter honom göra sin grej.
Nämnde jag inte Zen?
Ja. Nej, du nämnde inte att en man bor i din trädgård.
Jag vill tacka dig. Det här stället är fantastiskt.
- Det är bekvämt och… - Verkligen?
Inte direkt. Det är väldigt kalt.
Som om nån har stulit alla saker.
I så fall tog de med allt hit, för du har allt.
Allt som finns, fanns och kommer att finnas, finns här.
Du har inte ett enda foto eller nån enda småpryl.
Jag köper inte småprylar. De är förbjudna.
Förresten, dina böcker är färgkodade, vilket är…
Jag visste att New York hade förändrat dig.
- Min inredare gjorde det. - Äckligt.
Jag fattar inte att du sa det. Har du inga minnessaker från Los Angeles?
Nej! Du vet min policy om saker.
Låt mig ställa en fråga.
Jag vill inte snoka, men vad hände med Minka?
Hon verkar vara din typ. Hon är så silkeslen och snygg.
Hon är ingen utter.
- Vad hände? - Jag vet inte.
Jag gjorde nog nåt för att förstöra det.
Sluta nu.
Låt gamla fossiler vittna om att jag är hemsk mot kvinnor.
Vissa skulle kalla mig "en rullande sten som det inte växer mossa på".
Va?
Bara så du vet, ditt barn läcker som ett såll.
Allt du har sagt om mig, kommer jag att höra.
Jag sa det inte så.
- Jo, det gjorde jag. - Det tror jag säkert.
- Han missförstod mig. - Det börjar bli sent. Du borde sova.
Och jag har en lång lista på saker
jag ska göra, som lämnats kvar här av en galning.
God natt. Hälsa Jack. Vi ses senare på webben.
- Jag hittar dig senare! - God natt.
Hej då.
Så? Har jag ärrat dig för livet?
Vem bryr sig? Det där var grymt! Mamma hade aldrig låtit mig se den.
Ser jag ut som din mamma?
Men snälla nån. Du kan inte…
"Peter."
"Tack."
"Så."
"Mycket."
"Förstör inte mitt barn."
Ja.
DEBBIE - JAG GICK TILL SYSTEMET OCH KÖPTE SPRIT ÅT DIG.
ÖPPNA DEN HÄR NÄR DU AVSLUTAR KURSEN! P.
Vad gulligt!
Han är allergisk mot alla nötter,
baljväxter, mandlar, pistaschnötter, cashewnötter, pekannötter, macadamia,
hasselnötter, valnötter, brasilianska, kokosnötter.
Solrossmör.
Inte en nöt. Okej.
Okej. Apelsiner, inte på listan.
Okej, en kniv…
Hallå!
Tjena!
Hej!
- Ja. - Vad händer?
Jag ska bara… Jag måste…
Herregud.
Jack?
Okej, nu kör vi.
Vad gör den här utöver att släppa ut en ande?
Den spolar mina bihålor.
Vad äckligt.
Har du gjort lunch?
- Jag jobbar på det. - Och frukost?
Du har inte gjort frukost, va? Okej.
- Glutenfria pannkakor. - Tack.
Tack.
- Kan jag få en sån? - Nej.
- Kolla på kortet. - Nej.
- Jag är inte allergisk mot kaffe. - Inget kaffe. Vi fokuserar.
De här nässköljarna, lunchpaketen,
frukost, åldersanpassade filmer, inte min grej.
Inte min styrka, va?
Jag tänker fokusera på dig.
Och mitt uppdrag är väldigt enkelt.
Jag ska lära dig att berätta en historia för andra om dig
som är bättre än den du berättar för dig själv.
De vi berättar för oss själva är begränsande.
- Jag fattar inte. Vad menar du? - Okej, exempel.
Vi tar nån vi känner: din mamma.
Din mamma är den smartaste personen jag känner.
Hon var väldigt ambitiös när vi träffades.
Hon ville bli redaktör eller nåt, men med tiden
började hon tro att hon var tvungen att vara praktisk och förnuftig.
Det var det hon intalade sig själv. "Ta ansvar."
Så det är inte din historia?
- Pratar vi om mig? - Svarar du alltid med en fråga?
Svarar du på en fråga på en fråga med en fråga?
Flyttade du på grund av jordbävningarna?
- Mamma tror inte på det. - Kan vi hålla fokus?
I början av en omprofilering brukar jag göra en global omstrukturering. Okej?
Det är för att visa världen, i ditt fall Wade och Vesslenyllet…
…Evan, vad du har att erbjuda.
Idag kan du erbjuda de här.
- Platser till Kings-matchen? - Det här är inga platser.
Det är biljetter till en lyxloge.
Är inte det att muta dem?
Här kommer omprofileringen.
Vi ska omprofilera ordet "muta" till "motiverning".
Det är inget ord.
I mitt arbete hittar vi på de ord vi behöver.
Det är lite tvek.
Du fattar. Tvek, precis.
- Kolla mitt tvek-kaffe. - Jag vill verkligen ha en sån.
Kom ihåg att jag hämtar dig efter skolan.
- Vi ska på Kings-matchen. - Okej.
Vi har en egen loge, så du kan bjuda vilka du vill.
- Vi har en lyxloge. - Vi ses efter skolan.
Efter skolan när vi ska på Kings-matchen!
- Ja, en viktig match! Nu kör vi! - Ja, med godis och glass!
- Kaffe? - Bjuder du?
Ja, kan vi ta en sån där… smörkaffe?
Han mimar.
Ja, det gör han.
- Det är jättebra. - Jag har jobbat på det.
Hej! God morgon!
Hej.
Jag älskar nytt skolmaterial.
Lukten av nya pennor! Härligt, va?
Du behöver inte anteckna, allt finns online.
- Jag vet, men om jag skriver går det… - Hej, allesammans.
Det här är statistik inom riskmodellering. Vi har mycket att göra. Vi sätter igång.
Vi ska börja med att granska olika modelleringsproblem
och metoder inklusive övervakat kontra oövervakat lärande.
Det var mycket information.
Kan vi dela anteckningar?
Det var så tråkigt.
NYA BÄSTISEN MINKA
Hej!
- Hur gick första lektionen? - Bra.
Den där drinken vi pratade om, är du sugen?
- Visst! - Bra!
Jag kommer och hämtar dig. Vi ses snart! Hej då!
På den här litteraturkursen får ni vara beredda på att läsa mycket.
Vi ska gå igenom några stora romaner, riktiga tegelstenar. Riktiga dörrstoppare.
Här är Anna Karenina en broschyr.
Under min uppväxt läste jag Uris, och Clavell, och Michener.
Haley! Glöm inte Alex Haley.
Jag älskade att läsa tjocka böcker med pytteliten text.
Ja!
Förlåt.
Hur många av er har läst Alex Haleys Malcolm X självbiografi?
Händer? Okej…
Fröken Ryggsäck! Är du redo?
- Det var snabbt. - Gulligt college.
Eller hur?
Jag är allergisk mot skolan.
Efter min masterexamen i differentialkalkyl
fick det räcka. Du vet? Okej, följ mig.
Sa du "differentialkalkyl"?
Så kul. Du sprang rakt genom övningsstationen.
Det är inte mitt fel att skosnöret brast!
Titta på de här!
- Jelly beans! - Jag älskar dem. De där är min favorit!
- Det här är nog kryddig kanel. - Verkligen?
Har du smakat kanel-Jolly Rancher?
- Ja. - Jag älskar kryddig kanel!
Den är så stark. Jag gillar inte dem.
Inget är på allergilistan, så du kan ta för dig.
Det är bara att nöta på, vräk i dig… men utan att äta nötter.
- Det är lakrits. - Varför pratar de inte med mig?
- Dots! - Det kommer de att göra.
Ingen fara. Nu kör vi.
Ta en tröja eller nåt. Nu klär vi på oss. Kom igen, Kings!
Jag behöver en drink.
Ja! Vi tar en drink!
- Jag är så törstig. - Jag vet!
Okej.
Vänta. De är så tjusiga här.
Man måste vara nån eller känna nån och jag är båda.
Och ingetdera. Det är det som är bra med mig.
Jag passar nog inte in här.
Uppenbarligen inte, men du är med mig. Kom.
Tack, Petra!
Förresten, vi behöver inte prata om Peter.
Okej. Jag fattar.
Han hade den i början.
- Han hade den… - Såg ni det sista anfallet?
Det var galet. Det var tvek!
- Som kanadensarna säger: "Det var tvek." - Vad pratar han om?
- Var medveten om… - Okej.
Manhattan Maiden till dig.
Och Garden Glory till dig.
Hoppas det ska smaka.
- Ska jag dricka eller vattna den? - Hur träffades du och Peter?
Är det nu vi inte pratar om Peter? Okej.
Ja.
Korta versionen: vi fick ihop det en gång, sen drog han och vi blev vänner.
Och du gifte dig med nån annan.
Jimmy, bergsklättraren.
Vilket är lustigt, för då kändes han som ett säkert val för mig.
Han var väldigt säker på mig.
Men i slutändan ville han åka på stora äventyr,
och mina äventyr är att läsa och att vara mamma.
Han behövde nån som alltid ville vara vid hans sida, och det var inte jag.
Och ditt kärleksliv nu?
Som en vind på en öppen prärie,
eller fotsteg på en tom vind,
eller vad är det…
Marklöpare genom en gammal spökstad.
Ungefär så.
Det måste vi göra nåt åt.
Lycka till. Det var ett tag sen.
Jag känner honom. Han är professor på min skola, flugan.
- Killen han sitter med är… - Herregud.
Jag vet. Han är fuego.
Nej, det är Theo Martin.
Han är redaktör för Duncan Press.
De publicerar den bästa samtida fiktionen.
Jag lyssnar bara på kändisbiografier.
Rob Lowes är min favorit. Den första.
Theo Martin är så känd.
Han är het och sitter med nån du känner.
Han är mycket attraktiv. Sant. Vart ska du?
Okej. Jag kanske borde ta med min växt.
- Det är sant. Ambitiös. - Hej! Förlåt att jag stör.
Vi såg er från vårt bord…
Vänta, du var på min föreläsning.
- Du kom dit och jag sa… - Ja, det var jag.
Jag glömmer aldrig en jeanskjol.
Det är en cool historia! Jag heter Minka. Det här är Debbie. Du är?
- Theo Martin från Duncan Press. - Ja.
Jag kände igen dig. Jag har läst alla era böcker.
- Inte varenda bok. Det är omöjligt. - Jo!
En lunta på 870 sidor som utspelar sig på ett piratskepp i Stilla havet?
Hobarts horisont? Jag läste den på två dagar.
Okej, spionroman på Kreta.
En ocean av lögner, en av de bästa!
Under en hel vecka sa jag: "Eimai katáskopos!"
- Grekiska för "Jag är en spion." - "Jag är en spion."
Okej, nu vet jag.
Du läste inte Dust Bowl-boken, för det gjorde ingen.
Där skallerormen sjunger? Köpte den dagen den kom ut.
Var det du? Vi sålde nog bara ett exemplar.
Det var jag! Jag köpte det!
- Hur som helst, ja. - Så många grönsaker.
Visst är det galet?
Jag sa: "Ska jag ta lite dipp till min crudité-tallrik?"
- Det var trevligt att träffa er! - Ja, detsamma.
Kan jag få ditt nummer?
Ibland har jag korrekturexemplar, även signerade.
Gärna!
Herregud.
Här, skriv in ditt nummer.
- Okej. - Okej! Ciao, pojkar!
- Vi ska åt det här hållet. - Ciao.
OMG, han gillar dig!
- Nej, det gör han inte. - Okej.
- Han var bara snäll. - Nej.
Det är så "gillar dig" ser ut.
Snälla.
Det är gulligt att du gillar bokfolket och att du och Peter läser böcker.
Det är gulligt.
Ja, det har vi alltid haft gemensamt.
Vi var två gammaldags bokälskare.
Ja, visst. Och boken han skrev.
- Vilken bok? - Roman, stor sak, enorm.
Va? Nej.
"Va?" Jo.
Jag tror dig inte.
Han skrev en stor bok.
Den ligger i ett kuvert i ugnen.
Jag hittade den när jag bakade ketobrownies, vilket inte rekommenderas.
Två av tio. Det är zucchini i receptet.
Peter ville bli författare, men slutade när han flyttade hit.
- Han skriver inte längre. - Förutom delen där…
…han gör det.
Öppna det.
Pojken av P. Coleman. Peter!
Du är bra på detektivgrejer.
Vänta.
Har Peter skrivit en roman och aldrig nämnt den för mig?
Läs den. Jag läste den inte eftersom det är en bok.
Nej, jag kan inte.
Då hade han berättat om den. Vi berättar allt för varandra.
Jag menar, det gör ni inte.
Men det gör vi.
Okej.
Det är det som är grejen. Vi berättar allt.
"Allt."
Okej, det här är ett mindre bakslag.
Det händer ofta i början av ett projekt.
Nu måste vi vända det här.
- Samma approach… - Jag vill inte prata.
Förlåt.
Det där sög.
Mina problemlösningskunskaper är…
De passar bättre i affärsvärlden.
Tack för biljetterna. Det var kul att se matchen.
Du är artig.
Det här är illa.
God natt.
POJKEN
Hej!
Hej! Hur mår du?
Jag mår bra.
- Bra. - Vad är det?
- Det är sent där du är. - Nej.
Det ekar hos dig. Är du i badkaret?
Nej. Jag badar inte i badkar.
Jag förstår mig inte på dem.
Just det. Vi berättar väl allt för varandra?
- Nej. - Va?
Jag tog med Jack på hockey utan att fråga dig,
och han tog med Wade och Evan.
Fick du Wade och Evan att umgås med Jack?
Ja. Och han åt pizza.
Det var glutenfri pizza, men pizza.
- Peter, jag… - Jag är inte klar.
Vi tänker inte äta dina grytor, Debbie. Någonsin. De är äckliga.
Tack. Det är uppfriskande mycket ärlighet.
Jag fick ur mig allt.
Du behöver inte rapportera allt till mig. Jag litar på dig.
- Gör du? - Mestadels.
- Och du litar väl på mig? - Självklart.
Om du någonsin vill berätta nåt för mig så kan du väl det?
Berätta om vad?
Jag vet inte.
- Om du har ett speciellt projekt. - Vill du höra om mina projekt?
- Poängen är att du kan berätta allt. - Vilket jag gör.
Samma. Hundra procent ärlighet.
Alltid.
Det finns sex viktiga element som vi måste tänka på
när vi ska välja riskmodell…
Vill Peter att du gör det här?
Jag gör det här för Peter!
Nu kommer han.
Han är så glad att se dig. Så gulligt att det är äckligt!
- Hej. - Hej, Minka.
Tack för att du kom.
Ingen fara. Det låg på vägen.
Okej. Jag ville ge dig det här manuset.
Jag ville ge det till dig direkt eftersom jag åker hem snart.
- Har du skrivit det här? - Nej, jag har inte skrivit det.
Okej.
När nån bara ger mig ett manus
så är det i princip alltid helt galet.
Och jag får bara ta emot manus från agenter eller redaktörer.
Perfekt, för hon är redaktör.
Hon redigerade den.
Stämmer det?
Ja.
Jag är redaktör, men frilansare.
Jag läser många manus och det här är väldigt speciellt.
Den heter Pojken.
Det handlar om en 13-årig pojke vars pappa dör i en stroke.
Genom en ödets nyck blir han allergisk mot sig själv.
Han får blåsor om han rör sig själv. Jag vet, det låter tragiskt.
Men det är magiskt och…
Jag blir berörd, för jag har en 13-årig son och han…
- Har du? - Ja.
Jag med.
Max.
Min heter Jack.
Det är…
Ja.
- Jag är frånskild nu, men… - Jag också.
Jag uppskattar din passion, Debbie.
Jag ska göra mitt bästa för att läsa den så snart som möjligt.
Och om du kan läsa den tidigare…
- Jag åker i helgen. - Finns det en deadline?
- Nej, jag menar inte… - Det är lugnt.
Du är väldigt speciell och viktig.
Jag menade inte så. Jag lovar att det är värt din tid.
Okej. Det ska bli kul att läsa.
- Tack. Du är… - Det var så lite.
Du vet vad du är.
Jag vill gärna tro det. Okej.
- Okej. - Okej.
- Gav jag precis boken till Theo? - Det gjorde du!
När ska du berätta för Peter?
Peter. Ja.
Vet du mycket om The Cars?
Bandet The Cars?
- Du spelar dem hela tiden. - Ja.
Vill du veta varför?
De var min pappas favorit.
Så pappa försvann.
Jag berättade ju att han kastade in handduken.
Och en lång tid kunde jag inte lyssna på The Cars.
Det var för smärtsamt och påminde mig om skit…
…saker som jag hade förlorat.
En dag hörde jag dem på radion.
Och deras låtar var fortfarande med mig, även om han inte var det.
Det kommer de alltid att vara!
Du har fantastiska föräldrar
och du bor i ett fint hus mitt på ett berg, som en skidstuga.
Men jag förstår, du har din skit. Det har alla. Livet är svårt.
Livet ger en på truten ibland.
Jag har inte full koll på läget.
Jag skulle bli en hyllad författare och hitta nån att dela livet med.
Men nu är jag en ensam kille med enastående hår
som berättar hur andra ska vara, trots att jag inte vet vem jag är.
Jag har en idé.
- Ingen mer profilering, snälla. - Nej. Glöm det.
Vi går vidare till handling.
Du måste spela hockey med laget.
- Det som Evan och Wade är med i. Ja. - Vad då?
Ja. Om du vill, så stöder jag det.
Men inte för att du måste vara vän med de skitungarna. De är säkert bra.
Tänker du låta mig träna med laget?
Ja.
Tänker du berätta för mamma?
Vi kanske berättar när hon kommer tillbaka.
Tack.
- Ja. Gå och lär dig nåt. - Det ska jag.
Vi ses, Jumpin 'Jack Flash.
- Nej. - Inte? Okej.
Hur går det? Du ser utmattad ut.
Jag klantade till det igår
och kunde inte sova, men jag gjorde nåt bra idag.
Tror jag.
Att vara en livsförändrande, manlig, vuxen förebild
är lite knepigare än jag trodde.
Du skulle nog bara hålla honom vid liv.
För att klara provet
måste man kunna beskriva specifika tidsseriemodeller,
omfattande exponentiell utjämning, autoregressiva
och autoregressiva betingade heteroskedastiska modeller.
- Kan du ta det utanför? - Ursäkta mig.
Jag förstår inte. Vad sa assistenten?
Hon sa att jag skulle komma och träffa Theo.
Tack för att du kom, jag vet inte vad jag ska säga till honom.
Vem kan säga saker när han ler det där leendet?
Det där leendet.
Okej, det där är Duncan Press.
- Du klarar det! Väldigt spännande. - Okej!
Jösses.
Godmorgon.
Hej, jag letar efter Theo Martin?
Förlåt.
Gulligt.
Titta på bokomslagen.
Där är du. Välkommen. Hej, Minka.
Theo.
- Debbie. - Hej!
Ursäkta att du fick ta dig hit med så kort varsel,
men den här boken är väldigt lovande.
Har du läst hela redan? Det är massor av sidor!
Min assistent gjorde det.
Hon tyckte att den hade potential och gav den till mig, och jag håller med.
Och jag förstår varför du grät. Jag kan ha fällt en tår.
Pappan, va?
Speciellt. Jag menar… Jag är väldigt intresserad.
Jag vill prata med författaren så snart som möjligt.
Författaren. Kan jag… Jag drack mycket kaffe på vägen hit.
Jag måste kissa.
Visst. Kissandet görs längst ner i korridoren.
- Det här är galet! - Ja, det här stället är så gammaldags.
Det luktar döda människor.
Nej! Vad gör jag? Jag är galen!
Jag gillar att hjälpa vänner,
men som i att hämta Alicias tvillingar efter skolan.
- Jag måste ringa Peter och sätta stopp. - Nej.
Inte?
Du tror på Peters bok, så varför inte göra det här?
Bara…
- Ja! Du klarar det här! - Okej.
Jag måste faktiskt kissa.
Theo, jag vill diskutera nästa steg.
Visst. Är du ledig för middag?
Ja. Visst.
Perfekt.
- Är det tränaren? - Ja.
Stanna här. Låt mig göra min grej.
- Säg hej till din tränare. - Hej.
- Är en av dem din? - Ja, det är han.
Vesslenyllet… Evan!
- Ja. - Ja, han är… Japp.
- Så där, Jack! Du är bra! - Redo?
Så där! Ja, det är min kille!
Det är han. Det är min kille.
Jag tyckte svart var bäst eftersom du är en ljus vinter.
Jag behöver inte nya kläder.
Jag känner mig hemsk.
Jag ska berätta för USA:s mesta kända redaktör
att jag gav honom ett manus han kanske vill publicera,
men kanske inte kan.
Varför ringer inte Peter?
Om du inte når Peter innan dejten med Theo…
Det är ingen dejt.
Ge mig det här!
Jag kan inte ens vara ute sent. Jag har ett prov imorgon.
- Prova en klänning. - Jag är orolig för Peter och Jack.
- Var är de? - Prova en!
Snälla.
Du är den snabbaste killen.
Nytt smeknamn, Jack Frost, för du äger isen!
- Läget, killar! Bra dag? - Hur är det?
Jättebra dag.
Ja, jag älskar det!
Kommer du att få barn nån gång?
Va? Jag vet inte.
Borde jag det?
Du är inte usel på det.
Lite konstig, men du suger inte.
Inte?
Nej.
Jag borde nog börja med läxorna.
Vi ses.
Till mig?
Ja. Kom igen, ta en paus.
Jag behöver ingen paus. Jag jobbar inte här.
Jag vet.
- Okej. - Okej.
Okej.
Jag trodde att du inte gillade mig.
Varför då? För att jag har varit en sån idiot?
Ja, det.
Jag är ledsen.
Jag har nog varit stressad över att vara ansvarig för en människa.
Jag har aldrig ens tagit hand om en örtväxt förut.
Örtväxter kan vara lika svåra som barn.
Ja, jag har en salvia
som höll mig vaken till klockan 03:00 förra veckan.
Jag kallar det "växtkolik".
Så jag förstår.
Du fattar.
- Samma sak. - Japp.
Jag känner att jag gör ett bra jobb nu.
Det är ju grymt.
Jag är ledsen om jag inte var så vänlig som jag kunde ha varit.
Debbie har tur som har dig till hjälp.
Nej, det är jag som har tur.
Hon är…
…otrolig.
Ja. Ja, det är hon.
Vi har varit vänner länge.
Inte lika länge som hon och jag.
- Nej. Självklart inte. - I antal år.
Ja. Hör på.
Du och Debbie har er grej, vilket är annorlunda från vår grej.
- Er grej. Ja. - Okej!
Du är hennes vän.
Jag är hennes granne och deltidsälskare.
- Vad sa du? - Vet du vad?
Du har nog inte märkt det eftersom ni bara är vänner,
men hon är ganska het.
Ja.
Jag vet att hon är för fin för mig. Jag fattar det, men jag har en plan.
Okej? Men min grej är…
Jag fortsätter finnas i hennes liv.
Då kanske hon ändrar sig om mig.
Förstår du?
Under tiden tar jag vänner med förmåner.
Jag älskar hur boken börjar.
Visst är det fantastiskt?
Det påminde om Medan jag låg och dog.
Faulkner? Verkligen?
Jag tänkte mer Franzen.
- Det förstår jag. Familjedynamiken? - Ja.
Ja. Du har verkligen hittat en pärla.
Ja, jag tror det.
Glädjens hus har jag läst flest gånger.
Edith Wharton. En mycket underskattad samhällskritiker.
- Gillar du henne? - Självklart!
De som inte älskar Edie Dubs har inte läst Edie Dubs.
Och jag gråter floder varje gång Lily Bart dör.
Sen kommer Lawrence morgonen efter för att fria.
Det är lite för sent.
"Jag tog sömndrycken igår och jag är superdöd!"
"Tyvärr, men jag har dött, mon ami."
"Men jag var vacker medan jag dog."
Vet du vad Walt Whitman sa om Brooklyn Bridge?
Nej, berätta.
Han sa:
"Det var den bästa och mest effektiva medicinen min själ har tagit."
Det är ett bra citat.
Tyvärr är det där Manhattan Bridge.
Men ett bra citat!
- Och jag visste det. - Jag trodde väl det.
- Jag ville se om du visste det. - Ja.
Du är ju väldigt smart.
- Det här går bra. - Det var ett test!
Klarade jag det?
Ja!
Jag ska prata med författaren om manuset.
Perfekt.
- Bra! Jag tänkte… - Ja.
Så…
Och jag glömde huruvida du… Tog du en cappuccino på restaurangen?
Ja. Ja, du beställde den åt mig.
Okej.
Ja.
Det är nu…
- Det är väl nu? - Jag tror det.
- Okej. - Då… Ja.
Toppen.
Trevligt ställe. Airbnb?
Ja.
De saknar alltid personlighet.
- Ja! - Lägg av, vem…
- Vem sorterar böcker efter färg? Ärligt? - Det är vad jag sa!
Jag har inte mycket mat, men jag har champagne.
Och som en klok person en gång sa: "För mycket av något är dåligt,
men för mycket champagne är helt rätt."
Mark Twain, va?
Ja! Han måste ha druckit mycket.
Det är vad jag har hört.
Ska jag göra det?
Varsågod.
Gärna.
Vilka var med i det spansk-amerikanska kriget?
Spanjorerna och amerikanerna.
Mår du bra?
Japp.
- Den här utsikten… - Den är hemsk, eller hur?
Den duger inte, den är hemsk!
- Får jag… - Ja.
- Fönstren. - Fönstren?
- Ja. - Ja, jalusier. Precis.
- De är nog digitala… - Ja, jag har inte…
Den här är väldigt knepig.
Jag fixar det, den är nog rätt enkel. Det är…
Nej, det hände förut. Du måste rikta den mot sensorn.
- Jag har ingen aning. - Är det en sak?
Ja.
Okej, man måste…
Okej. Här.
Du är underbar.
Tack.
HEMKAMERA AKTIVERAD
Seriöst? Lär dig sätta ord på dina känslor!
Jag kom precis på en sak.
Jag har något jag måste göra just nu.
Det kommer inte att bli kul alls, men…
Jag gör det själv.
Jag tänkte ringa Alicia och se om hon kan passa dig.
Visst. Strunt samma.
Du är den bästa människan som finns. Jag är skyldig dig.
Ingen fara.
Mimi lagar mat ikväll och nu är det bara konstiga TikTok-recept.
Allt måste inte köras i en airfryer.
- Är det rakvatten? - Nej.
Jag åt ett ljus.
Nej.
Nej, det gjorde jag inte.
Jag menar det, tack.
Vad vill du ha?
Jag är sugen på en Macallan.
En dubbel.
Men eftersom jag inte dricker längre, ge mig en Pellegrino.
Med is i en tumbler, tack.
Hej.
Vanessa Morton.
Peter Coleman.
Jag kunde inte tro det när telefonen ringde.
Vem skulle tro att du har samma nummer?
Jag bytte det inte av den här anledningen.
Hur längesen var det?
Tjugo år.
Och ändå är jag 30. Konstigt.
Fantastiskt!
Vad gör du i stan?
- Minns du Debbie? - Självklart.
Jag passar hennes barn ett tag.
Du? Den rullande stenen?
Så…
Har du barn?
- Nix. - Inte?
Inga barn, ingen make.
DEBBIE Jag har ringt hela kvällen. Vad händer?
Det är ganska högljutt här.
Det är väldigt lugnt.
Jag tänkte att om du vill, så bor jag i närheten.
Jag ville.
Se på mig. Jag tog på mig kostym och åkte till baren.
Jag träffade en kvinna.
Och jag var… Jag försöker vara killen.
Men han är… Var är han?
Jag vet inte, men han luktar fantastiskt.
Tack.
- Salvia. - Med lite ek.
- Det uppfattade jag inte. - Det är där.
Får jag berätta en sak? Jag har nog aldrig sagt det högt.
Omedelbart. Snälla.
Natten som Debbie och jag tillbringade tillsammans…
Efteråt sa jag åt henne att hålla sig borta från mig, för att…
Och sen…
Jag kom på mig med att tänka på henne. Ofta.
Så jag tänkte ringa henne och se om hon…
Oj.
Men några dagar senare såg jag henne och Jimmy på BevCon-bion.
Herregud, BevCon! Jag såg alla filmer där.
Jag såg Jakten på röd oktober där åtta gånger.
Hur som helst, så när jag såg dem…
Det syntes.
Så jag släppte det.
Sen kom hon och hämtade mig på rehab, andra gången.
Och jag hade gått i terapi, eller hur?
Jag var helt inställd på att säga sanningen
och tänkte berätta hur jag kände för henne.
Men hon var fortfarande gift.
De hade inget barn än. Han var borta mycket.
- Han gjorde sin klättringsgrej. - Vad var det där?
Klättring.
Han klättrade i bergen.
Det ser ut som att fiska.
Hur som helst, så jag satte mig i bilen och…
- …då sa hon att hon var gravid. - Var det därför du flyttade?
Nej! Det var jordbävningarna. Jag är rädd för dem.
De läskiga jordbävningarna.
Du måste berätta.
- Nej, det är för sent. - Hördu.
- Jag var på den första pokerkvällen. - Ja.
Du var usel, men du tog risker. Vad hände med den killen?
Den där killen är…
Han drack för mycket och slutade skriva,
och han har en vän, som bor i andra änden av landet.
Och viktigast av allt, han har dejtat typ en miljon kvinnor,
och det håller aldrig mer än sex månader.
Varför? För att han är en skithög av oanade proportioner.
Nej, det är för att han har varit med fel människor.
Sluta intala dig själv det där.
Peter!
Hela ditt liv har lett fram hit.
Slösa inte en sekund. Herregud.
Jag har druckit tio.
Jag måste sätta mig på en motionscykel eller nåt.
Vad tänker du göra?
Jag jobbar här hela dagen Och fixar den här hagen
Tillbringar lite taktid med dig
Jag sitter och tänker på dig
Jag smuttar på en bärs
Att vara utan dig är en pärs
Fan! Vad är klockan?
- Herregud, jag är sen till min skrivning. - Vad för nåt?
Att skriva det sista utkastet på en bok som jag är redaktör för.
Du hittar ut själv. Bra!
Frukost.
Russin!
De är hemska.
Inte illa.
Hej!
Förlåt att vi inte hann prata igår, men…
Jag…
Jag ville bara säga tack igen.
Jag vet att du inte gillar tacksamhet, och "tack" stör dig , men jag…
Tack vare dig fick jag en fantastisk vecka.
Jag vet inte ens hur jag ska återgälda dig.
Jag ska försöka tills jag dör.
Men ring mig när som helst, annars ses vi snart.
Herregud. Vi ses snart. Okej.
Nej.
Okej. Hur mycket för tre?
SÄTT EN FIN BILD HÄR
Hej.
- Hej, du svarade! - Ja, jag svarade.
Det är ju din sista kväll och jag vill inte lägga beslag på dig,
men jag har nåt viktigt att diskutera med dig.
Ett förslag, typ.
- Om du har tid för en drink? - Visst.
Brownstone Club?
Kanon!
Förslag?
Ja.
Vad är det?
Inget, det är bara… Jag har inte hört av Peter.
Jack och jag messade, men inget från Peter.
Jag klarar inte av stämningen. Titta vad du har gjort.
På några dagar fick du en tråkig, men användbar, antar jag, examen,
fick Peters bok publicerad och träffade en härlig millennial, mig.
Och sen Theo, den sexiga grädden på moset!
Du har rätt. Men det känns lite konstigt när jag inte hör av honom.
Glöm Peter!
Theo! Det är honom du ska träffa nu.
Vi har inte tid att köpa en ny klänning.
Nej, jag går som Debbie ikväll. Vanliga Debbie.
Jag har letat efter min jeansjacka.
- Har du sett den? - Svårt att säga.
Jag kan inte se den bland all massproducerad denim
och chambray som ligger här.
Du vet att det finns spinners nu, va?
- Det är något här. - Vad är det?
Knark? Porr? Vad?
Herregud.
Har han skrivit en till bok?
Han skriver mycket.
Det är ingen bok.
Vi borde inte öppna det.
Nej, jag respekterar folks privatliv.
Samma. Som min fulla mamma alltid sa: "Sköt ditt."
Rockstjärneparkering. Okej.
Vill du inte…
Uttagningen börjar om 15 minuter.
Ja.
Vad händer nu?
Efter träningen? Vi kan ta en slush. Jag gillar deras slush.
Ja, jag också.
Jag menar med dig, mig och mamma.
Jag åker hem till New York och…
Vi säger att du inte gör det.
Vi verkar vara ett bra team, vi tre.
- Ja. - Här, i Los Angeles, i vårt hus.
Jag vet inte hur ni bestämmer sånt, men det var en tanke.
Jag vet inte heller hur vi bestämmer sånt.
Vad är det för blick?
Du ser ut att ha känt en jordbävning.
Jag måste gå in. Hockeyuttagning.
- Vi ses där inne. - Ja.
Peter hatar minnessaker.
Så många bilder på dig.
Och vykort jag skickade?
Dodger-matchen!
Jag hittade den i Texas.
Söt.
Vänta.
Herregud. Sparade han den också?
Herregud.
Nu blir det så logiskt varför han inte kunde bli kär i mig.
Det fanns ett skäl. Det kunde inte bero på mig.
Jag är bäst.
Älskar du honom också?
Jag…
Jag känner mig nog…
Jag ska berätta vad jag tror.
Okej.
Jag tror att du blev kär i Peter er första natt tillsammans.
Va? Nej.
Det vore vårdslöst och opraktiskt, och jag är inte…
Mänsklig? Vi vet.
Det var därför du flippade ur om boken och sprang runt som en galning.
Det gjorde jag inte!
Herregud, det gjorde jag. Ja, det gjorde jag.
För att du är kär.
Tvinga mig inte att sjunga "I Am A Woman In Love" av Streisand.
- Jag sjöng den på mormors ålderdomshem. - Nej.
Även om jag kände att Peter och jag var…
Nej, Peter är inte intresserad av mig.
Det gjorde han klart den natten och genom åren
genom att dejta kvinnor som är helt olika mig.
Jag skulle bara…
Nej.
Jag skulle aldrig riskera vår vänskap för att…
Det enda du behöver göra är att ta chansen.
Du förstår inte, jag chansar aldrig.
Mitt liv är toppen och jag värdesätter det.
Du får det du får och blir inte upprörd.
Det är så jag lever mitt liv.
Och spelar poker. Jag väntar aldrig på en stege.
Förstår du?
Du spelar inte poker, men jag förklarar det senare.
Men det här är bara… Det här är den jag är.
Jag väger oddsen och jag har levt riskfritt,
och min son har levt riskfritt och jag behöver leva riskfritt.
Ja.
Nej!
Varför kan du inte tänka på hur jag känner?
Jag vill inte prata om det här. Jag måste ta en dusch, träffa Theo…
- Och Peter? - Glöm det. Jag vill inte chansa.
Om du börjar med en till pokeranalogi kommer jag att förgås.
Du tar chanser, förresten, det har jag sett.
Du klarar det här.
Du kan berätta för Peter hur du känner. Det kan du.
Nu kör vi! Kom igen!
Kom igen.
Jösses. Okej.
Hej!
Förlåt att jag är sen.
- Sprang du hit? - Nej, jag…
Jag är bara lite andfådd.
Jag också.
Okej!
- Hej. - Jösses.
Jag ville vänta till förrätten, men får jag börja?
Ja, visst.
Kom igen!
Heja, Jack!
Jag har ordnat en intervju åt dig på Macmillan.
Redaktörspost på heltid.
De behöver en, du är fantastisk, och de har tur om de får dig.
Och jag ordnade inte en intervju på Duncan Press.
Det är för att vi borde ta reda på vad du och jag har…
…är…
…kan bli.
Det är ju tidigt, men vi borde inte jobba ihop om vi
ens funderar på att utforska det.
Och du har ett liv i Los Angeles. Jag vill inte förhasta mig.
Säger han, väldigt förhastat.
Jag…
Jag vet inte vad jag ska säga.
Ja, det är inte lite, det är mycket.
Det är mycket.
Sådär ja.
Nu kör vi! Fortsätt! Nu kör vi!
Schyst.
- Kom igen! - Nu tar vi den!
Kom igen!
Theo, du är underbar.
Den senaste veckan har varit overklig.
Jag…
Att du tror på mig betyder jättemycket.
Men tidigare idag…
Jag letade efter min jacka och rotade runt,
och jag hittade ett kuvert och…
Det här är det konstigaste jag har sagt.
Jag tror att jag är kär i nån annan.
- Ja. - Och jag vet att det är galet.
Kärleken är galen. Kärlek suger.
Det är en mardröm.
Särskilt när man är helt oförberedd.
Backa! Är du okej?
- Behöver du svara? - Ja.
- Det är lugnt. - Jag kommer tillbaka.
Hej!
Jag vet att vi ses i morgon, men jag ville…
Va?
Herregud. Vad menar du med "hockeyuttagning"?
Herregud.
Okej.
Herregud!
Ambulansen kom jättefort och han är hos läkaren nu, så…
Här kommer läkaren. Jag ska sätta på högtalaren.
Herregud, är han okej?
Goda nyheter, han mår fint.
Sådär ja.
Han har huvudvärk och illamående.
Okej.
Vi håller honom här över natten för att utesluta hjärnskakning,
eller nåt annat slags hematom.
Herregud!
- Jag vill prata med honom. - Han klarar sig.
Jag vill inte prata med dig! Jag vill prata med Jack!
Han är på sitt rum.
Ge Jack telefonen
innan hjärnskadan börjar verka och han inte minns sin mamma!
- Jag ska gå. - Det borde du nog.
Hematom, det är det man vill ha, eller hur?
- Nej, det vill man inte. Det är dåligt. - Inte? Det vill man inte.
Ja, han är här. Det är din mamma.
- Hej. - Älskling, är du okej?
Jag mår kanon!
Jag är ledsen att jag inte är där. Jag kommer på en gång.
Sluta, mamma!
- Du är skadad. - Det här var den bästa veckan i mitt liv.
Jag och Peter tittade på Alien och åkte i en cabriolet,
jag drack nästan kaffe.
Sakta ner. Backa lite, vad då?
Den här veckan fick jag vara annorlunda. Det var toppen.
Var inte arg på Peter.
Jack, jag pratar med Peter senare.
Och gissa vad? Jag kom med i hockeylaget!
Vi får diskutera det när jag kommer hem.
Nej. Jag vill prata om det nu.
Jag vill göra det. Jag vill att du låter mig.
Jag vet att du är rädd för saker,
det är jag med, men jag vill inte ha det så längre.
- Okej… - Jag älskar dig, mamma.
- Jag måste sluta, mina vänner är här. - Du coolade!
- Vi var där! - Det var episkt!
Det var helsjukt. Jag minns att jag blev fasthållen och hakad.
- Han kraschade in i mig och sen… - Där ser du, han mår bra.
- Jag är verkligen ledsen att jag inte… - Är Alicia där?
Ja, hon är här och jag är här när du kommer tillbaka.
Snälla, var inte det. Jag åker hem nu. Snälla, åk.
- Men… - Peter, åk!
- Jack är skadad. - Mår han bra?
Jag vet inte. Jag måste åka.
Theo, du är…
Du vet vad du är.
Detsamma.
PACKAT! DU BEHÖVER EN RIKTIG VÄSKA! KRAM: MISS MINKA
Ursäkta.
Jag landade nu och åker direkt till sjukhuset.
- Han är inte där. - Va?
Han är hemma med Alicia och mår bra.
Jag försökte ringa dig en miljon gånger. Förlåt, okej?
Jag gjorde fel. Jag borde ha berättat före uttagningen.
Tycker du?
Jag trodde att jag gav honom det han behövde!
- Vad? Ett hematom? - Hej, förresten.
- Vad då? - Jag är här.
- Vad gör du här? - Jag åker. Du sa åt mig att åka.
- Bra. - Jag borde ha berättat det.
Men du borde också ha berättat saker.
Nej, du får inte vända på det här.
- Jag pratade med Minka. - Ja?
Hon berättade om boken. Det du gjorde är galet!
- Jag tänkte berätta om det. - Och andra saker.
Zen, kanske? Och Theo? Som i: "Åh, Theo!"
- Hur känner du till det? - Det är en kamera i min lägenhet.
Tittade du på mig och Theo?
Bara länge nog för att vilja sticka ut ögonen!
- Vad hände med "inget sånt"? - Jag är en person, jag är ingen sten.
Men du sa ju det! "Mitt hjärta är en kall, hård sten."
Ska du prata om någons privatliv?
Okej. Nu så.
Jag gav dig mitt barn.
Han är hela mitt liv.
Vilket kanske är ett problem.
Du är sanslös.
Vet du vad?
Du sa alltid att du var en skithög. Du kanske hade rätt.
- Det var jävligt elakt. - Okej, du…
Vad? Jag släppte allt för att hjälpa dig? Var det fel?
Du är helt otrolig! Otrolig.
Fan!
Vänta. Vänta lite.
- Jag är så arg på… - Vad är det för fel på dig?
- Gick du igenom mina saker? - Varför sa du inget?
Varför sa du inget? Varför lät du så lång tid passera?
- För att jag var rädd! - Rädd för vad?
Rädd att jag inte är bra nog för dig!
Jag är rädd att du avvisar mig om jag berättar hur jag känner.
Berätta hur du känner!
Du vet hur jag känner!
- Vänta, va? Är du kär i mig? - Nej!
Debbie, jag är galet, vansinnigt, överväldigande kär i dig.
Det har jag varit sen jag träffade dig.
Du kunde ha sagt nåt. Vi pratar varje dag.
Vad ska vi göra nu? Vi lovade att vara vänner för alltid.
- Är vi inte det? - Nej.
Vi ska inte vara vänner längre, Debbie.
- Du kommer att bli publicerad författare! - Ja, och du ska bli en tjusig redaktör.
Så konstigt. Jag ser fram emot att träffa Jack.
- Han kommer att bli tokig. - Vänta.
Ska vi vara såna som håller handen?
- Jag har aldrig sett dig hålla hand. - Jag håller inte handen.
Exakt!
- Men det känns rätt bra. - Vad sägs om det här?
Ja, vi är nog såna som håller handen.
Det tror jag.
Titta på oss.
Okej, där är den. Det är vår Uber. Okej!
Vad händer nu?
SEX MÅNADER SENARE EFTER…
…EN PUBLICERAD BOK (PETER)…
…EN INFLYTTNINGSDAG UPP OCH NED FÖR EN MILJARD TRAPPOR (PETER)…
…ETT JOBB SOM REDAKTÖR PÅ ETT INDIE-FÖRLAG (DEBBIE)…
…OCH MÅNGA, MÅNGA HOCKEYTRÄNINGAR (JACK)…
OCH DE LEVDE LYCKLIGA I ALLA SINA DAGAR
SKOJAR BARA ÄKTENSKAP ÄR SVÅRT
MEN DE LEVDE ETT BRA LIV
Undertexter: Sarah Wallin Bååth