Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
2003-BAN JÁRUNK
HONNAN LEHET MEGMONDANI?
- Jól van, hát akkor… - Köszi a vendéglátást, Debbie!
Sziasztok!
VASALT HAJ
- Borzasztóan pókerezel! - Hát igen.
Más dolgokhoz jobban értek.
PÉNZTÁRCALÁNC
Jó, leesett, mire gondolsz.
GAGYI FÜLBEVALÓ
Hát ez hihetetlen! Annyira menő, hogy saját házad van!
Ja, hát sokáig gyűjtögettem az előlegre.
Megfontoltan költekeztem, hogy félre tudjak rakni.
Csúcs! Ideköltözhetek majd, miután tönkretettem az életemet?
- Megbeszéltük! - Csúcs!
- Azta, mennyi könyv! - Igen, imádok olvasni.
Tényleg? Ez szuper! Egy nap híres író leszek.
- Micsoda? Sikerülni fog! - Egyszer majd.
- Hogy lehetsz ennyire csúcs? - Tudod, nem kell ilyeneket mondanod.
- Egyébként is lefeküdnénk. - Hihetetlen!
Reggel átküldöm majd a novelláimat.
Szuper!
Tetszeni fognak.
- Jó, de most már elég! - Oké… Bocsi!
Egyébként 23 novellát írtam eddig.
Úristen, fogd már be!
HÚSZ ÉVVEL KÉSŐBB
Jó reggelt!
Boldog szülinapot, fiatalúr!
Mi van? Egykorúak vagyunk.
Női években nem, mert azokban már szipirtyónak számítok,
téged viszont 70 évesen is szexinek tartanak majd.
- Ráncosan és kopaszon is. - Hát igen.
- Szóval gratulálok! - Jól jártam, nem tagadom.
- Megszereztem a világ legjobb ajándékát. - Vettél egy Porschét?
- Egy 356-ost? - Nem, egy lila 911-est.
Kérsz kávét?
Aha, köszi!
Később visszahívlak majd.
NÁLAD VAGY NÁLAM
Tudom, azt mondtad, ne hozzak semmit,
de vannak fűszernövényeid?
Micsoda?
Tudod, fűszernövények. Mindegy, veszek párat.
Kirakod őket az ablakpárkányra, és lesz friss bazsalikomod és mentád.
Főzhetsz velük, eszegetheted, szagolgathatod őket…
Debbie!
Légyszi, ne hozz termőföldet a lakásomba! Könyörögve kérlek!
Milyen meglepő, hogy nálad reggel is a The Cars szól!
Reggeltől estig.
Jut eszembe, ha felvinnél valakit, amíg ott vagyok,
akkor csak szólj, és lelépek, hogy…
- Így lesz kínos egy beszélgetés… - Ugyan már! Láttalak meztelenül.
- Ez még mindig annyira fura! - Ne is mondd!
Köszi, de azt hiszem, egy hétig csak ki fogom bírni valahogy.
És ki tudja, a végén még te találsz itt valakit,
aztán majd mehet az orgiázás nálam.
- Pfuj! - Bocsi, ez tényleg undorító volt.
Mindegy, esélytelen, hogy összejöjjek valakivel.
Te is tudod, hogy egy rideg kavics van a szívem helyén.
Szerencse, hogy nem dramatizálod túl!
Egyébként büszke vagyok rád, hogy ott tudod hagyni Jacket egy hétre!
Mindjárt pánikrohamot kapok a gondolattól! Ő az én kisfiam!
Sosem hagytam még ennyi időre magára. Felébredt a szörnyeteg!
- Jó reggelt! Ezt megehetem? - Szia!
- Aha, gluténmentes. Köszönj Peternek! - Csáó!
- Szeva! Mi újság, Dzsekifej? - Micsoda?
Épp beceneveken agyalok. Nem jött be?
Nem tetszett neki.
- Kezdheted elölről. - Nézz rá, Jack már nem csecsemő!
Nem lesz semmi baja.
Amúgy sem hagyod egyedül. Scarlet is ott lesz. Érdekel a véleményem?
Már ennyiből is pontosan kiderült a véleményed.
Figyelj, Jack nem az én gyerekem, de szerintem jót tenne neki a különlét.
Értem, nevelési tanácsok attól,
aki beleöntötte az aranyhalát a vízipipájába.
Figyelj, vannak helikopterszülők, vannak útegyengető szülők,
aztán itt vagy te, a fóliaszülő.
Annyira rátekeredsz, hogy szinte már megfojtod!
Köszi, értettem a hasonlatot.
Várod már, hogy egy egész hétig ugyanabban a városban legyünk?
- Mikor lógtunk ennyit együtt legutóbb? - Nem is tudom, 2008-ban?
Mielőtt leléptél a földrengések miatt?
Hé, a 2008-as földrengés elég durva volt!
Odaadom az ajándékod, mielőtt mész dolgozni.
- Épp szelektáltam az egyik fiókban… - Szoktál szelektálni?
Időnként szoktam szelektálni. És ezt nézd, mit találtam!
- Tudom, utálod a szuveníreket. - Bizony, mindennél jobban utálom őket.
Jó, várj csak! Itt az ajándékod. Ezt nézd!
Aznap este raktam el az éjjeliszekrénybe, mert azt hittem, jó lesz az esküvőnkre.
- Ennyire hülye voltam régen. - Nem voltál az.
De, egy kicsit. Mindegy.
Az volt az est fénypontja, amikor elnyertem az összes pénzed!
Az volt a fénypontja?
Hát beárnyékolta a szexet, mivel másnap elmenekültél.
De később felhívtalak!
Ja, felhívtál, hogy elmondd, hogy se velem, se mással nem tudnál járni,
mert „egy kiismerhetetlen szarkupac” vagy?
Megvillantottam az írói vénám. Gyönyörű szófordulat!
És még én dramatizálom túl a dolgokat?
Na mindegy. Húszévnyi barátság! Hát nem hihetetlen?
- Tiéd a világ legeslegjobb barátja. - Te sem panaszkodhatsz.
- Legyen csodás szülinapod! - Az lesz.
Csúcs vagy!
Találkozunk pár nap múlva!
Szia!
Jesszus, azt hittem, végítéletig fogtok fecsegni.
- Tudom, bocsi! - Miről beszélgettetek?
- Mindenféléről. - „Mindenféléről”?
Értem. Szóval a legjobb barátod, aki egy nő, akivel sosem találkoztam,
felhív a szülinapodon ennyit fecsegni?
Ő nem csak valami csaj… Ő Debbie.
Nyilván nem vagyok féltékeny, hiszen elég csak rám nézni, de ez fura.
Becca!
Miért nem vagytok együtt, ha ennyire imádjátok egymást?
Én és Debbie? Ugyan már! Mert nem.
- Miért nem? - Mert ő…
Ő. Én pedig én vagyok.
Nem kéne indulnunk? Itt a kocsi.
Remekül nézel ki ma!
Este ne mondd el a Brownstone-ban, hogy ma van a szülinapom!
Nagy felhajtás lenne, de ma kettesben akarok lenni veled.
Peter…
Igen?
Mi a terved?
A vacsora utánra? Hát szeretem az ottani sütiket…
Nem, most kettőnkre gondoltam.
Már hat hónapja vagyunk együtt, de…
Nem érzem, hogy közelebb kerültünk volna egymáshoz.
- Nem igazán ismerlek. - Dehogynem!
Bármit elmondok. Nyitott könyv vagyok.
Figyi, tudni szeretném, ha ez az egész csak időpazarlás.
- Érted? - Mi számít annak?
Pontosan ez.
Azta! Boldog szülinapot!
Ne már, ne csináld!
- Vége van, Peter. - De…
És még a kocsit is elvitte.
- Bevetted az antihisztaminod? - Aha.
- Az orrspré is megvan? - Aha.
Helyes, akkor indulhatunk!
Jó reggelt, emberek! Hékás!
A katicák állatian érzik ma magukat.
- Legyetek ti is katicák! Szép napot! - Neked is, Zen!
Itt leszek, ha kellenék! Vagy talán ott.
Beszéltem Alexander anyukájával, hogy legyen alternatív édesség
a szülinapi bulin az allergiáid miatt.
- Ne feledkezz meg róluk! - Ne már! Ez annyira gáz!
Szoktál még Wade-del lógni?
- Szia, Wade! Mi az? - Ne már, Anya!
- Most mi a baj? Ő is a diákom. - Nem vagy tanár!
Attól még itt dolgozom. Itt az ebéded.
Régen állandóan együtt lógtatok. Rengetegszer aludt nálunk.
Ezt berakom a táskádba. Még a kanapénkat is lepisilte, nem?
- Anya! - Most mi az? Tényleg bepisilt!
- Szia, csajszi! - Úristen, szia!
Kérsz egy kis pocsék irodai kávét?
- Van sajátom. De azért kérek. - Okés. Menjünk!
- Bepakoltál már? - Aha, igen.
Úgy örülök, hogy végre elmész egyet nyaralni!
Micsoda? Nem nyaralni megyek. Ezt már elmagyaráztam korábban!
Be kell fejeznem egy képzést még idén,
hogy megpályázhassak egy főkönyvelői pozíciót a tankerületnél.
Imádom, amikor szexi szavakkal dobálózol!
Egyszerűen csak kell a pénz.
Jack ekcéma elleni gyógyszerét már csak hat hónapig fizeti a biztosító, utána meg…
- Ezer dollár. - Pontosan!
Havi 1000 kicseszett dollár! Szóval nem, nem nyaralgatni megyek.
Jól van. Azért remélem, amíg New Yorkban leszel,
magadra is fogsz szánni egy kis időt.
Vehetnél egy pihentető fürdőt. Én ezt szoktam csinálni, ha elutazok.
Kiélvezem, hogy nem kell hallgatnom a gyerekeim kiabálását, hogy éhesek.
Állandóan éhesek, nem igaz?
- Hát sosem kapnak kaját, szóval… - Soha?
Miért nem tud Jimmy vigyázni Jackre?
Most van a hegymászók főszezonja. Nem maradhat le.
Annyira türelmes vagy vele!
Ha az exem hegymászó lenne, és évi 10 hónapot töltene azzal,
hogy valami dögös, kitetovált 33 éves csajjal utazgat…
Nézegetni szoktad Instagramon?
Szerinted képes lennék nem nézegetni Jimmy nőjének a profilját?
Mégis mit keresünk itt? Kinek gondolsz te engem?
Figyi, nem baj. Neki is jó, nekem is jó így…
És Jack imád Scarlettel lógni.
Hát remélem, megadja ez az út azt, amire vágysz.
- Igen. - És azt is, amire szükséged van.
Fejezd be a képzést, találj egy pasit, gyere haza, újítsd fel az ősrégi konyhád!
És egy lépcsőzetes frizura is rád férne.
Lépcsőzetes, nem frufrus. A frufru kész segélykiáltás lenne.
Hűha, te aztán életem minden kérdésére tudod a választ!
Barátok vagyunk.
Alapos véleményem van életed minden döntéséről.
És a megoldásokat is tudom.
Szóval ha mégiscsak találnál egy szépfiút ezen a manhattani kalandon,
akkor majd javasolnék egy manikűrt. Talán egy kis gyantázást is.
- Kicsit feldobni a dolgokat. - Gyantázást?
Jaj, gyantázást!
- Bizony. - Hát az ki van zárva.
Könyörgök, uram, ne bántson!
Jó, ezt felejtsük el, megpróbálom újra.
Oké.
Könyörgök, uram, ne bántson!
Hogy tetszett?
- Hihetetlen volt! - Szia, Scarlet!
- Hali, Deb! - Mit csináltok?
- Behívtak egy meghallgatásra! - Micsoda?
Bizony! Ez egy '20-as években játszódó sorozat lenne egy sorozatgyilkosról.
Én lennék a szobalány, akit megfojt a főszereplő.
Kipróbálhatok valamit? Jól van. Kezdem.
Könyörgök, uram, ne bántson!
Éppen fojtogattak közben. Milyen volt?
Őszintén?
Állati voltál!
- Valószínűleg úgysem engem választanak. - Sosem lehet tudni.
Figyi, megkaptad az e-mailjeimet a Jackkel kapcsolatos teendőkről?
- Aha! Mindent kézben tartunk, igaz, Jack? - Naná!
Deb, úgy örülök neked!
Annyira klassz és motiváló ez az egész könyveléses akármi!
Vicces, hogy számokkal foglalkozol, miközben könyvmoly vagy.
Miért nem valami könyves munkát végzel?
Ez a képzés praktikus választás. Tökéletes egy egyedülálló anyának.
Persze. Milyen tragikus!
Hát csak annyira kár érted!
„Kár értem…”
Figyelj, tisztában vagyunk vele, hogy vége a konzultációs időszaknak, de…
Azt reméltük, kapunk még időt, hogy még jobban megismerhessünk.
Srácok, már így is annyira jól ismertek! Sokat találkoztunk az elmúlt fél évben.
Igen, így igaz, és…
- Csodálatos volt. - Fantasztikus!
Tudod, csak érdekelne, hogy most mi a terved.
Hát az, hogy továbblépek.
- Őszintén sajnálom! - Tarts velünk!
Új marketingigazgatót keresünk, akinek neked kellene lenni!
- Bizony! - Sajnálom, srácok! Sajnos ez nem opció.
- Ne szomorodjatok el! - Nem, persze, semmi gond!
Ennek így kell lennie.
Már nem is igazán kedvellek.
Kezd eldurvulni a helyzet. Tudtam, hogy ez lesz.
Egész nyugodtan kitörölhetsz a telefonodból.
Nem vagy elmentve.
Akkor ments el, majd törölj ki!
- Nem úgy érti. Sajnáljuk! - Semmi gond.
Figyelj, Peter, ha tényleg ezt akarod,
és nyilvánvalóan így van, akkor remélem, megtalálod, amit keresel.
BOLDOG SZÜLINAPOT, PETER! A LAKÓBIZOTTSÁGI BARÁTAIDTÓL
Boldog szülinapot, cimbi!
- Te bámulsz. - Tudom.
Egyszerűen csak… Annyira fogsz hiányozni!
Anya, régóta vágysz már erre. Nem lesz az égvilágon semmi bajom.
Könyörgök, uram, ne bántson!
- Megkaptam a szerepet! - Micsoda?
- Bizony! Hát nem hihetetlen? - Ez csodás!
Tudom! Este Vancouverbe repülök!
Két hétig leszek ott, mert hiába van csak egy mondatom,
egy csomó fontos jelenetben ott leszek a háttérben. Úristen!
Úristen! Mi ütött belém?
Rohantam ide, hogy meséljek, mert imádlak titeket,
de közben megfeledkeztem Jackről, mert egy önző seggfej vagyok!
Dehogyis!
Most mit tegyek?
Mihez kezdjünk most?
NEM MEGYEK NEW YORKBA, SCARLETNEK DOLGA AKADT
Semmi baj, minden okés.
Nem tűnik okésnak. Inkább csak zajosnak.
Majd jövőre befejezem a képzést. Addig úgysem lesz újra meghirdetve.
Elég lehangoltnak tűnsz.
Semmi gond, felnőtt vagyok.
A felnőttlét főként a lehangoltságról szól.
Az esetek többségében.
Ez aztán remekül hangzik.
Bizony. Ezért kell óvatosnak és elővigyázatosnak lenned állandóan.
PETER - FACETIME-VIDEÓHÍVÁS
- Nem veszed fel? - Nem, mert megpróbálna pénzt adni.
- Nem tudhatod. - De igen.
- Szia! - Add át neki, hogy nem pénzt akarok adni!
- Én mondtam. - Azért hívlak, mert megvan a repjegyem.
- Felkészültél a spanolásra? - Csak hagyjuk a beceneveket!
- Micsoda? - Igazad van.
A beceneveid kapufák voltak. Majd dolgozunk rajtuk. Szia!
Mi van?
Ja, és bérelek saját kocsit, mert nem fogom a csotrogányodat vezetni.
Hogy mi van?
Tudod, a sok „Mi van?” miatt most elég butának tűnsz.
Nem értem, mi történik.
L. A.-be megyek egy hétre, hogy vigyázzak Jackre.
- Itt meg a tiéd lesz a kégli. - Ugyan már, Peter!
Nem dobhatsz el csak úgy mindent. Megvan a saját munkád és életed.
Jó, az életed hagyjuk, de mi lesz a munkáddal?
Igazából épp két ügyfél között vagyok, szóval ez nem gond.
Ketten viccesebb lenne itt lenni, de most másra van szükséged.
Peter, rengeteg meló Jack gondját viselni.
Milliárdnyi dologra allergiás, csomó gyógyszert szed,
és nem igazán van túl sok barátja most.
- Hadd segítsek! Az adósod vagyok. - Az adósom?
Aha. Mégis hol voltam Jack születésekor?
Londonban segítettem egy spanyol banknak leányvállalatot indítani Kelet-Európában,
te meg anyám halálakor
képes voltál Los Angelesből Ohióba kocsikázni a szertartás miatt.
Ráadásul két elvonóm után is hazavittél.
Igen, tudom, nagyszerű barát vagyok, de ezekért nem vártam semmit cserébe.
Persze, hogy nem!
Mivel nem vagy szörnyeteg.
Segítségre szorulsz.
Én pedig ott leszek neked. Erről ennyit.
Jól van.
Nem lesz baja, ugye? Dehogy lesz! Egy hétről van szó. Egyetlen hétről.
Egy nadrágot ölelgetek…
Siess már, Anya! Elkésünk!
- Segítsek? - Nem kell, megvan a módszerem.
- Így szoktam csinálni. - Oké.
Tudod, van már ezekből villámgyors négykerekű is.
Alig kell tolni. Négykerekűnek hívják.
- Jaj, tényleg? - Bizony! Figyelj csak!
- Mi az? - Begóniázzak, amíg távol vagy?
- Csak nyugodtan, Zen. - Jól van, ez a beszéd! Jó utat!
Köszi!
Jó utat, remélem, odaérsz majd
Váratlan megállók nélkül a pusztában…
Bizony!
- Hiányozni fogsz! Mindennap hívlak, jó? - Oké.
Jó utat, remélem, odaérsz majd…
- Szeretlek! - Szia, Anya!
Remélem, jól vagy
BESZÁLLÓKAPUK: 40-48B
Alicia!
Hát megjött ez a fickó…
Nézzenek oda! Remekül nézel ki! Semmit sem változtál!
Tudom, elég ijesztő, mi?
- Bizony! - Aha.
Nem kéred? Gondoltam, szükséged lesz rá.
- Jól nézel ki! - Köszönöm!
Még mindig megvan ez a magas, jóképű, hosszú szempillás kisugárzásod.
Van, akinek ez bejön.
- Sosem voltál az esetem, de… - Hát igen.
Mindenesetre rendes volt tőled, hogy eljöttél Jackre vigyázni.
Nem nagy cucc.
Egyébként is két ügyfél között voltam, és úgysem fog sokáig tartani ez az egész.
Ez a munkám. Jövök, elintézem a dolgokat, semmi macera.
Van egy rossz hírem. A gyerekekkel csak a macera van.
- Biztos? - Igen, eléggé biztos.
Majd meglátjuk.
Ők ketten az én lánykáim.
Aha. Jó buli lehet! Szórakoztatónak tűnnek. Ott van Jack.
Jól van, úgy érzem, menni fog ez.
Mi újság, Jackie Gleason?
- Az meg kicsoda vagy micsoda? - Nem jött be? Hát jó.
- Na toljuk haza a biciklit! - Milyen biciklit?
Én magam sem tudom, hogy őszinte legyek.
- Akarsz vezetni? Vezetheted a Porschét. - Nem. Nem akarom.
Ezt választottam a Lamborghini helyett. Inkább a Lotust vezetnéd?
- Micsoda? - Jól van.
- Legközelebb azzal jövök, hogy vezethesd. - Mi az a Lotus?
Anya utálja a kabriókat. Azt mondja, túl könnyen felborulnak.
Ja, de cserébe állatiak, ami ellensúlyozza ezt.
Hadd kérdezzek valamit!
Miért néztek levegőnek azok a kölykök?
Figyi, cimbi, egyszer én is voltam 13 éves srác.
És tudom, most már elég menő vagyok,
de akkoriban még két lábon járó, bilifrizurás ádámcsutka voltam,
egy rongyosra olvasott Zabhegyezővel a hónom alatt.
Ráadásul nem volt apám.
Lelépett, amikor 13 éves voltam.
Három évvel később meghalt részegen egy árokban.
Az út szélén sétált, aztán hirtelen…
- Úristen! - Szóval...
Bármin is mész keresztül, nyugodtan mesélj, láttam rosszabbat.
- Halljuk, Fürge Jackie! - Ezt nem is értem.
Csak dobálózok az ötletekkel.
A jéghoki miatt csinálják.
Értem.
Wade-del régen barátok voltunk. Együtt koriztunk, de bekerült a csapatba,
én meg nem játszhatok, ezért inkább Evannel lóg, aki meg igen.
- Ezért már nem haverkodunk. - Várj csak, te jéghokizol?
- Ezt Debbie sosem mesélte. - Aha.
Nem kosarazhatok, mert allergiás vagyok a tornateremre,
a baseball pedig a fűallergiám miatt ugrott.
Miért nem játszhatsz Wade-del és a sunyi haverjával?
Bocsi!
Valószínűleg nem sunyi, de olyan feje van.
Tudod?
Miért nem játszhatsz a csapatban?
Túl kicsi vagyok. Anya szerint túl veszélyes.
Hihetetlen, hogy anyukád nem mesélt erről!
Pedig mindent elmond.
És te? Te is mindent elmondasz neki?
Persze.
Sosem értettem, Debbie miért vett házat egy domboldalon.
Hát igen.
- Gondolom, idővel meg lehet szokni. - Nem, örökre szívás marad.
Ki lakott itt előttetek, egy alpaka?
- Hékás! - Hé!
Na jól van! Cső, Jack!
Te vagy az a fickó, aki Jackkel fog lógni.
- Örvendek! - A nevem Zen. Mint a buddhizmusban.
A szomszédban lakom.
Anyagilag független vagyok, amióta felvásárolták a cégemet.
- Aha. - Reggelente szörfözök.
Utána Debbie kertjében töltöm a napot.
- Mi lesz a tiéddel? - A kertemmel?
Azért nem én felelek. Van rá külön emberem. Ott is van! Hé!
- Igen? - Szeva!
Annyira poénos egy ürge!
Spokane-ből jött.
Értem. Hát örülök, hogy találkoztunk!
Szintúgy.
- Jól van. - Csáó, Zen!
Rendben, vár a munka.
- Nem tudtál Zenről? - Nem.
Szóval ezek szerint mégsem beszéltek meg mindent…
Ezt most inkább hagyjuk, ez felnőtteknek való téma.
Jól van.
Egész éjszaka ezeket írogatta?
Anyukád megőrült.
Nem újdonság.
Jól van, hát akkor…
Hahó! Megérkeztem Brooklynba.
Ti otthon vagytok már? Láttad a cetliket?
- Elég nehéz nem észrevenni őket. - Jól van.
Az a legfontosabb, hogy csinálj reggelit,
pakolj neki ebédet, illetve váltsd ki a receptjeit.
A másik fontos dolog az allergiatáblázata.
Ott van a kávéfőző mellett. Elnézést!
Laminálva van, ez igen! Az áll rajta, hogy sürgős.
Bizony. A mogyorómentes mogyoróvajat elfelejtettem felcímkézni, de megtalálod.
- Ott lesz a… Aha. - Fogalmam sincs, mi az.
Jack, elkezdted már írni töriből a házi dolgozatodat?
- Elkezdtem. - Ez azt jelenti, hogy még nem.
Juttasd eszébe! Témát kell választania.
A spanyol-amerikai háborúról ír, ami talán a spanyolok ellen ment.
- Deb, Jackkel minden rendben van. - Azt hiszem. Sziasztok!
Úristen, őrület, hogy mennyi ember van itt!
Kitalálunk valamit vacsorára.
Nem kell, már készítettem nektek vacsit.
Nyisd ki a fagyasztót!
SÜRGŐS!
Ezen is az áll, hogy „sürgős”.
- Jack imádja a ragumat. Peter! - Szívesen rendelek vacsorát…
Tudom, hogy rengeteg pénzed van,
de nem szeretném, hogy kaját vagy puccos dolgokat vegyél.
Oké, vettem a lapot! Házi feladat, utána vacsorára fagyott…
Valamit még mondani akartam. Francba! Teljesen elfelejtettem.
Debbie, nyugi!
Végy egy mély levegőt!
Nézz körbe!
Bizony. Érezd jól magad!
- Később beszélünk. - Okés.
- A mexikói kajára is allergiás vagy? - Nem.
Ne már!
Elnézést, bocsánat!
Elnézést, Peter Coleman lakását keresem.
Tudja, már négykerekű is van ezekből. Négykerekű bőröndnek hívják.
Értem, szóval…?
Vettem.
Úristen!
Ez káprázatos!
Jesszusom!
Hogy mi van?
Szín szerint vannak rendezve? Úristen, Peter, most komolyan?
Hol vannak a kilincsek? Hogy lehet ezeket kinyitni?
Ez meg micsoda?
Ez egyszerűen szomorú.
Peter!
Még rajtuk van az árcédula.
Huszonöt dollár egy pohárért? Úristen!
Peter… Attól még, hogy megteheted, nem muszáj megtenned.
Jól van, hát akkor mit csináljunk?
Azt hiszem, meg kéne csinálnom a házimat.
De még csak most értem ide! Ez a mi esténk, a mi alkalmunk!
Ideje „alkalomozni”!
- Nincs is ilyen szó. - Most már van!
Például megnézhetnénk egy filmet.
Ez nem ilyen egyszerű. Három távirányítónk van. Elkérhetném?
Ez vezérli a tévét, illetve kapcsolja ki a DVD-lejátszót.
Ezzel állítod be a hangot. Ez csak a hangerőt állítja.
Ez pedig a kábeltévét irányítja, hogy biztosan működjön a wifi.
Ja, és ezzel tudsz csatornát váltani.
De evés közben nem szabadna tévéznem.
A házi feladat előtt pedig egyenesen tilos.
Te szegény gyermek!
Ha tudtam volna, mi folyik itt, sokkal hamarabb eljövök hozzátok.
Köszi!
Anya szerint elég felelőtlen vagy.
„Vándormadár nem rak fészket.” Ezt szokta mondani, bármit is jelentsen.
Tényleg?
Meg azt, hogy pocsékul bánsz a nőkkel.
Anyukád nem semmi!
De én örülök, hogy itt vagy, mert laza vagy.
Laza.
Állj, dobj el mindent! Ezt a filmet fogjuk megnézni.
- A nyolcadik utas: a Halált? Nem. - Láttad már?
- Félelmetes? - Egészen rémisztő.
Király!
Nem, ezen nem így kell…
Miért van itt ennyire hideg?
Fűtés…
Fűtés!
Szia!
Bocsi, nem hallok semmit.
Az érzékelő felé kell tartani.
Úristen, köszönöm!
Szia, Debbie vagyok.
Várjunk csak, te vagy Debbie? Peter állandóan rólad beszél!
Igen, én lennék. És te ki vagy?
A nevem Minka, és most egy cseppet zavarban vagyok.
Azt hittem, Peter itthon lesz, ezért nem vettem fel semmit ez alá.
- Sejtettem. - Ja, most elég hülyén érzem magam.
Ugyan már!
Mindannyian kopogtunk már be félmeztelenül valahová.
Szóval te és Peter…
Aha, régebben.
Hat hónap után szakítottunk. Utána összejött Beccával,
de a közösségi médiából kiderítettem, hogy szakítottak.
Szóval azt gondoltam, átjövök, és…
- Hát így kell ráfeküdni arra! - Egyébként hol van Peter?
L. A.-be ment hozzám, hogy pár napot itt lehessek.
Milyen cuki!
Meghívhatlak egy italra? Bármilyen hátsó szándék nélkül.
Nem fogok rákérdezni, hogy Peter mitől lett érzelmi roncs.
Az szuper lenne, de holnap óráim lesznek.
Korán kell kelnem. Talán majd máskor.
Persze, okés! Elviszlek a Brownstone-ba, ahol Peterrel találkoztunk.
Tudod, szuper vagy!
Bírlak.
Bejön ez a szexi, '80-as évekbeli Földanya stílus.
Köszönöm!
Bulizni fogsz menni Minkával?
Megkérdezte, hogy nem innék-e meg vele valamit.
- Nagyon menő! - És ti mit csináltatok ma este?
Mit is csináltunk? Semmi extrát.
- Jack ott van? Nem akar beszélni velem? - Épp a háziját csinálja, szóval…
- Helyes! - Jut eszembe…
Tudsz róla, hogy egy seggmutogató úriember tanyázik a kertedben egész álló nap?
Igen, ő Zen.
Elég sokat szokott nálunk lenni, mert remek munkát végez a kertben.
Hagyom, hadd tegye a dolgát. Nem meséltem róla?
Nem, elfelejtetted megemlíteni, hogy egy férfi él a kertedben.
Peter, annyira hálás vagyok! Fantasztikus ez a hely!
- Olyan kényelmes, és… - Komolyan mondod?
Nem igazán. Kong az ürességtől. Mintha mindenedet ellopták volna.
Hát akkor nálad pakolták le a szajrét, mert itt mindent megtalálni.
Mindent, ami létezett, létezik, vagy valaha is létezni fog.
Jaj, tényleg? Itt meg egyetlen fotó vagy mütyürke sincs!
Nem szoktam mütyürkézni. Nem veszek ilyesmiket, tiltólistán vannak.
Ráadásul a könyveid is szín szerint vannak rendszerezve, ami…
Tudtam, hogy New York megváltoztatott, de ez most betalált.
- A lakberendezőm csinálta. - Pfu! Ezt most tényleg kimondtad?
És komolyan nincs semmilyen szuveníred L. A.-ből?
Bizony! Tudod, mit gondolok róluk.
Hadd kérdezzek valamit!
Nem akarok kíváncsiskodni, de mi történt köztetek Minkával?
Eléggé a te típusodnak tűnik. Olyan karcsú és finom…
Minka nem egy vidra.
- Mi történt? - Fogalmam sincs. Ismersz.
Biztos elszúrtam valahogy.
Ne csináld már!
Vegyük jegyzőkönyvbe, hogy pocsékul bánok a nőkkel!
Egyesek úgy fogalmaznak, hogy: „Vándormadár nem rak fészket.”
- Micsoda? - Bizony, csak szólok, hogy a fiad spicli.
Mindent hallani fogok, amit valaha mondtál rólam.
Jó, de azt nem úgy értettem…
- Jó, de igen. - Persze. Biztosan.
- Jack biztos csak félreértette. - Későre jár, le kéne feküdnöd.
Vár rám egy pokolian hosszú lista, amit valami őrült nőszemély hagyott itt.
Jó éjszakát kíván az őrült nőszemély. Puszilom Jacket! Később beszélünk a neten.
Később kereslek majd!
- Jó éjt! - Szia!
Na? Megnyomorítottalak egy életre?
Kit érdekel? Ez csúcs volt! Anya sosem engedte volna, hogy megnézzem.
Úgy nézek ki, mint ő?
Isten szerelmére! Ez nem lehet…
„Peter!”
„Annyira.”
„Nagyon.”
„Hálás.”
„Vagyok!”
„Ne cseszd el a fiamat!”
Jól van.
DEBBIE, ELMENTEM A BOLTBA, HOGY VEGYEK NEKED PIÁT.
DURRANTS RÁ ERRE AZ ÜVEGRE, HA VÉGE A KÉPZÉSNEK! P.
Milyen kedves tőle!
Allergiás a magvakra,
a hüvelyesekre, a mandulára, a pisztáciára, a kesudióra, a pekándióra,
a mogyoróra, a dióra, a paradióra, a kókuszdióra…
Napraforgóvaj.
Ez nem magféle. Okés.
Jól van. A narancs sincs fent a listán. Jó, kellene még egy kés…
Hékás!
Szeva, haver!
Helló!
- Jól van. - Mi történik itt?
Hát csak… Fel kell…
Bassza meg!
Jack!
Jól van, vágjunk bele!
Mire jó ez a cucc a dzsinn kieresztésén kívül?
Kiöblíteni az orrüregeimet.
Pfuj.
Csináltál ebédet?
- Dolgozom rajta. - Mi lesz a reggelivel?
Nem csináltál reggelit, igaz? Jól van.
- Megjött a gluténmentes palacsinta. - Köszi!
Köszönjük!
Köszönöm!
- Én is kaphatok olyat? Nincs a listán. - Nem. Akkor sem.
- Nem vagyok allergiás a kávéra. - Nem fogsz kávézni. Koncentráljunk!
Az orröblítés és az ebédcsomagolás,
a reggelikészítés és a gyerekfilmek nem az én asztalom.
Nem ezek az erősségeim.
De ez nem gond, mert most csak te számítasz.
A feladatom rendkívül egyszerű.
Meg foglak tanítani rá, hogy úgy add elő magad mások előtt,
hogy jobbnak tűnj annál, mint amilyennek tartod magad.
Az önképünk elég korlátozó tud lenni.
- Nem igazán értem. Mire gondolsz? - Elmagyarázom.
- Vegyük példának anyukádat! - Okés.
Ő a legokosabb ember, akit ismerek.
Amikor megismertem, elképesztően céltudatos volt.
Szerkesztő akart lenni, vagy mi, de ahogy telt az idő,
elhitette magával, hogy praktikusnak, megfontoltnak kell lennie.
Elkezdett így gondolni magára. „Felelősségteljesnek kell lennem.”
Te nem így gondolkozol?
- Most ki a téma? - Mindig kérdéssel felelsz, ha kérdeznek?
És te mindig kérdéssel felelsz a kérdésre adott kérdésre?
Tényleg a földrengések miatt költöztél el?
- Anya nem így gondolja. - Maradjunk az eredeti témánál!
Az arculatváltásokat globális átalakulással szeretem kezdeni.
Érted? Ez egy gesztus a világ felé. A te esetedben Wade és Sunyifej…
Evan felé, hogy mit tudnál kínálni nekik.
Ma ezeket fogod felkínálni.
- Jegyeket a Kings-meccsre? - Mi van? Ezek nem sima jegyek.
- Ezek belépők egy luxuspáholyba. - Így csak lefizetem őket, nem?
Itt jön a képbe az arculatváltás. A „lefizetést” átcímkézzük „előnyözéssé”.
Nincs is ilyen szó.
A mi szakmánkban kitaláljuk a szavakat, amikre szükségünk van.
Ez elég cink.
Kezded megérteni. Erről van szó, „cink”!
- Nézd ezt a „cink” kávét! - Úgy innék egyet!
Ne feledd, suli után jövök majd érted.
- Megyünk a Kings-meccsre. - Tudom. Aha. Okés.
Külön páholyunk lesz, szóval bárkit meghívhatsz.
- A luxuspáholy már csak ilyen. - Oké, szia!
Suli után irány a Kings-meccs!
- Bizony, komoly lesz! Alig várom! - Egy rakás édesség és fagyi lesz!
- Jöhet egy kávé? - Te fizetsz?
Persze. Ihatunk egy olyan vajkávét?
Pantomimezik…
Pantomimezik.
- Jól mondod. Sokat dolgoztam rajta. - Zseniálisan csinálod…
Sziasztok! Jó reggelt!
Szia!
Úgy imádom az új tanszereket!
Az új ceruzák illata… Hát nem csodás?
Nem kell jegyzetelned, minden fent van a neten.
- Tudom, de az írással megjegyzem… - Szép napot mindenkinek!
Üdvözlöm önöket a „Statisztika a kockázatkezelésben” kurzuson!
Sok dolgunk lesz, szóval vágjunk bele!
Különböző modellezési problémákat és módszereket fogunk megismerni,
többek között a felügyelt és a felügyelet nélküli tanulást.
Ez aztán elég tömény volt! Nincs kedved jegyzetet cserélni?
Helló!
Úristen, olyan unalmas volt ez az óra!
MINKA, AZ ÚJ ÖRIBARID
- Szia! - Milyen volt az első órád?
- Nem volt rossz. - Lenne kedved ahhoz az italhoz?
- Persze, jöhet! - Szuper!
Épp a közelben vagyok, szóval mindjárt ott leszek. Szia!
Ez az irodalmi kurzus töméntelen olvasást igényel.
Igazi vaskos nagyregényeket fogunk majd legyűrni.
Kész ajtótámaszokról beszélek. Nálunk az Anna Karenina füzetkének számít.
Uris, Clavell, Michener művein nőttem fel. És Haley! Alex Haley sem maradhat ki.
Sosem tudtam megunni a hatalmas, apró betűs könyvek élményét.
Bizony!
Jaj, nem, bocsánat!
Hányan olvasták önök közül a Malcolm X: Önéletrajzot Alex Haley-től?
Lássam a kezeket! Jól van…
Hahó, Miss Hátizsák! Mehetünk?
- Ez gyors volt. - Cuki fősuli!
- Ugye? - Személy szerint irtózom az iskoláktól.
Tudod, besokalltam a differenciálszámítási diplomám után.
- Gyere csak! - Differenciálszámítást mondtál?
Olyan poén volt, ahogy átszáguldottál a bójákon!
Nem tehetek róla, elszakadt a korim fűzője!
- Ezt nézd! - Haver, mennyi gumicukor!
Az a kedvencem!
- Szerintem ez az a csípős-fahéjas. - Tényleg?
Ettél már olyat valaha?
- Jaja. - Én is imádom a csípős fahéjasat!
Olyan csípős! Abból nem kérek, nem csípem.
Hé, ezekre nem vagy allergiás, szóval nyomathatod őket.
Hajrá, ne fogd vissza magad! Csak kerüld a magvakat!
- Ez medvecukor. - Miért nem dumálnak velem?
- Gyümölcsös! - Majd fognak!
Majd úgyis fognak. Ne aggódj! Menjünk!
Fogj egy mezt, vagy valami! Öltözzünk be! Hajrá, Kings!
Muszáj innom valamit.
Igen, igyunk egyet!
- Mindjárt szomjan halok. - Ne is mondd!
Jól van.
Várj, ez a hely elég puccosnak tűnik.
Itt vagy ismersz valakit, vagy vagy valaki. Rám mindkettő igaz.
És közben egyik sem. Ez a nagyszerű bennem.
Hűha! Nem igazán illek ide.
Nyilvánvalóan nem, de velem vagy. Menjünk!
Köszönöm, Petra!
Egyébként nem kell beszélnünk Peterről.
Oké, vettem a lapot.
- Pedig olyan jól csinálta! - Haver!
- Ott volt a korong… - Láttátok az utolsó támadást?
Durva volt, mi? Elég „cink”!
- Vagy kanadai módra: „Elég cink, mi?” - Ez meg miről beszél?
- Csak figyelj oda, hogy… - Megjöttek az italok.
Egy manhattani szűz.
És egy kerti ragyogás.
- Egészségükre! - Köszi!
- Ezt most igyam vagy locsoljam? - Hogy is találkoztatok Peterrel?
Szóval mégiscsak beszélünk Peterről?
- Hát jó. - Bizony.
Röviden összefoglalva egyszer lefeküdtünk, aztán lelépett, utána barátok lettünk.
Te meg hozzámentél valaki máshoz.
Jimmyhez, egy hegymászóhoz.
Ami vicces, mert akkoriban biztos választásnak tűnt.
Nagyon tudta, hogy engem akar.
De végül hatalmas kalandokra vágyott, és… Az én kalandjaim az olvasás és az anyaság.
Olyan nő kellett neki, aki mindig mellette akar lenni,
aki pedig nem én voltam.
Milyen a szerelmi életed?
Kicsit olyan, mint…
Mint a szél egy végtelen pusztán.
Vagy mint a lépések hangja egy kihalt padláson.
Vagy mint azok a…
Mint a sodródó ördögszekerek a szellemvárosokban. Nagyjából ilyen.
- Jó, ezzel kezdenünk kell valamit. - Sok szerencsét! Eléggé berozsdásodtam.
Azt a fickót ismerem! A nyakkendőset. A fősulimon tanít.
- Hű, a mellette ülő pasi… - Úristen!
Bizony. Eléggé fuego.
Nem, mármint, igen, de ő Theo Martin. Ő a Duncan Könyvkiadó szerkesztője.
Ők adják ki a legjobb kortárs regényeket.
Hát én csak a hírességek életrajzait hallgatom.
Rob Lowe-é a kedvencem. Az első.
Theo Martin elképesztően híres!
Ráadásul elég fincsi, és ismered a mellette ülő fickót.
- Tényleg elég vonzó… - Menjünk!
Várj, hová mész? Jól van. Azt hiszem, vinnem kéne a növényemet.
- Tényleg elég ambiciózus. - Hali! Bocsi a zavarásért, de megláttunk…
Várjunk, te ott voltál az órámon!
- Megálltál az ajtóban… - Igen, én voltam az.
A farmerszoknyákat mindig megjegyzem.
Milyen cuki kis történet! Minka vagyok, ő Debbie. Te pedig?
- Theo Martin, Duncan Könyvkiadó. - Igen.
Felismertelek. A kiadótok összes könyvét olvastam.
- Azért biztos nem az összeset. - Dehogynem!
Hát jó, a 870 oldalas kötet, ami egy kalózhajón játszódik az óceánon?
Hobart naplementéje? Két nap alatt kivégeztem. Ahoy!
Jól van. A krétai kémregény?
A hazugságok óceánja alapmű!
Egy hétig mondogattam, hogy: „Eímai katáskopos!”
- Tessék? - Azt jelenti görögül...
- Hogy „kém vagyok.” - Aha.
Jól van, megvan!
A Porfészket biztos nem olvastad, mert senki sem olvasta.
Az éneklő csörgőkígyósat? Első nap megvettem.
Az te voltál? Egyetlen példányt adtunk el belőle.
Én voltam, én vettem meg!
- Hűha! - Hát igen.
- Mennyi zöldség! - Bizony, döbbenetesen sok.
Mondtam is, hogy kérhettem volna egy kis mártogatóst a zöldségtálamhoz.
- Örülünk, hogy megismerhettünk titeket! - Mi is.
Elkérhetem a számod?
Néha vannak dedikált kézirataink, amiket ajándékba szoktunk adni.
Az szuper lenne!
Úristen…
Tessék, mentsd el a számod!
Jól van.
- Helló, fiúk! - Hahó!
- Mi erre megyünk. - Úristen, bejössz neki!
Dehogyis!
- Aha… Dehogy! - Csak kedves.
Így néz ki, ha bejössz valakinek.
Ugyan már!
Olyan cuki, hogy imádod a könyvmolyokat, és hogy Peterrel még szoktatok olvasni!
- Annyira édes! - Ja, ez mindig is közös volt bennünk.
Két régimódi könyvrajongó.
Aha, persze. És aztán ott van az ő könyve is, amit írt…
- Milyen könyv? - Egy óriási, vaskos regény.
- Micsoda? Dehogyis! - „Micsoda?” Dehogynem!
- Ezt nem veszem be. - Komolyan. Írt egy vastag könyvet.
Egy borítékban van a sütőben.
Keto brownie-t akartam sütni, akkor bukkantam rá.
Amit egyébként nem ajánlok. Tízből két pontot kap. Cukkini van benne.
Peter író akart lenni, de letett róla, amikor elköltözött. Már nem ír.
Kivéve…
hogy mégis.
Nyisd ki!
A fiú P. Colemantől. Peter!
Hűha, te aztán profi vagy a nyomozósdiban!
Várjunk már!
Peter megírt egy egész regényt, és sosem említette?
El kéne olvasnod. Én nem tettem, mert mégiscsak egy könyv.
Nem olvashatom el.
Ha akarta volna, hogy lássam, mondta volna. Mindent megbeszélünk.
Hát nyilvánvalóan mégsem.
De igen.
Jól van.
Tudod, nálunk ez így megy. Mindent megosztunk egymással.
„Mindent.”
Jó, ez most csak egy apró zökkenő.
Minden projekt elején előfordul az ilyen. Finomítanunk kell a módszerünkön.
- Marad ugyanaz a… - Nincs kedvem beszélgetni.
Hahó!
Sajnálom!
Ez szívás volt.
A problémamegoldó képességeim az üzleti világban jobban alkalmazhatók.
Köszi a jegyeket! Jó volt látni a meccset.
Most csak udvariaskodsz.
Ami elég rossz jel.
Jó éjt!
A FIÚ
Szia!
Hahó! Hogy vagy?
Jól.
- Helyes. - Várj, mi a baj?
- Nálad már későre jár. - Nem.
- Eléggé visszhangzol. A kádban vagy? - Dehogy!
Nem szoktam fürdeni.
- Még fürdőzni sem. - Aha, értem.
Mi mindent elmondunk egymásnak, igaz?
- Nem. - Micsoda?
Hokimeccsre vittem Jacket egy szó nélkül, aki elhozta Wade-et és Evant.
- Rávetted őket, hogy Jackkel legyenek? - Aha, igen. És pizzát is evett.
Gluténmentes volt, de akkor is.
- Jól van, Peter… - Még nincs vége.
Nem fogjuk megenni a ragudat. Soha.
- Undorító! - Jól van, köszi az üdítő őszinteséget!
Végre kiadtam magamból! Ennyi volt.
Figyi, nem kell mindenről beszámolnod. Bízom benned.
- Tényleg? - Többnyire.
- Te is bízol bennem, ugye? - Persze.
Szóval ha bármi mesélnivalód lenne, akkor megosztanád velem, igaz?
Mire gondolsz?
Hát nem tudom.
- Például egy különleges projektről. - Érdekelnek a projektjeim?
- A lényeg, hogy mindent elmondhatsz. - Így is teszek. Mindig.
Részemről is megvan a maximális őszinteség.
- Mindig. - Állandóan.
Hat fontos szempontot kell figyelembe vennünk
a kockázati modell kiválasztásakor.
Azta!
Hűha!
Biztos vagy benne, hogy Peter ezt szeretné?
Érte csinálom az egészet!
Itt jön!
Úristen, úgy örül, hogy lát téged! Undorítóan cuki!
- Szia! - Szia, Minka!
Köszi szépen, hogy eljöttél!
Ugyan, ez semmiség. Éppen útba esett.
Okés. Oda szeretném adni ezt a kéziratot.
Minél hamarabb oda akartam adni, mert hamarosan elutazok.
- Ez a te könyved? Te írtad? - Nem.
Értem. Tudod, az a helyzet, hogy amikor csak így kapok egy kéziratot,
akkor az esetek 100%-ában komplett őrültség az egész.
Ráadásul csak ügynököktől és szerkesztőktől fogadhatok el kéziratot.
Akkor ez pont tökéletes, mert ő is szerkesztő.
Ő szerkesztgette.
Valóban?
Igen, „szerkesztgető” vagyok, csak szabadúszóként csinálom.
Rengeteg kéziratot olvastam már, de ez valami egészen különleges.
Az a címe, hogy A fiú. Egy 13 éves fiúról szól,
akinek az apja sztrókot kap, és meghal.
A sors fintoraként a fiú allergiás lesz önmagára, ami…
Hólyagos lesz a bőre, ha magához ér. Tudom, tragikusnak hangzik,
de annyira varázslatos, és…
Meghatott, amikor olvastam, mert nekem is van egy 13 éves fiam, és…
- Komolyan? - Igen.
Nekem is.
- Max. - Az én fiam pedig Jack.
Hűha, ez aztán…
- Hát igen. Már elvált vagyok, de… - Én is.
Értékelem a szenvedélyed, Debbie. Igyekszem minél hamarabb elolvasni.
Ha esetleg megtennéd, hogy még hamarabb olvasod el…
- Hétvégén elutazok. - Szóval határidős?
- Nem, nem így… - Semmi gond.
- Semmi baj. - Különleges és fontos ember vagy.
Nem így értettem. Ígérem, hogy megéri az időt!
Jól van. Izgatottan várom.
- Köszönöm! Te annyira… - Szívesen!
Tudod te, milyen vagy.
Hát… Szeretném azt hinni. Jól van.
- Okés. - Rendben.
- Most tényleg odaadtam neki a könyvet? - Bizony!
Mikor is tervezed ezt elmondani Peternek?
Jaj, Peter, tényleg!
Ismered a The Carst?
A The Cars egy banda.
- Őket hallgatod állandóan. - Aha.
Érdekel, hogy miért?
Ők voltak apám kedvencei.
Aki aztán lelécelt.
És ahogy már említettem, utána meg el is patkolt.
Egy ideig nem bírtam hallgatni őket. Egyszerűen nem ment.
Túlságosan fájt. Azokra a szarokra…
Azokra a dolgokra emlékeztetett, amiket elvesztettem.
Aztán egyszer meghallottam őket a rádióban.
Rájöttem, hogy a dalaik örökre velem maradnak, még ha apám nem is.
Örökre velem lesznek!
Figyi, csodás szüleid vannak,
és egy szép házban élsz egy dombon, mintha egy síparadicsomban lennél.
De megértem, megvan a saját bajod. Ahogy mindenkinek. Az élet kemény.
A valóság néha jól pofán tud vágni. Nekem sem fenékig tejfel minden.
Híres író akartam lenni, és találni valakit, akivel megöregedhetek.
Helyette egy magányos fickó lettem, fantasztikus hajjal,
aki megmondja másoknak, kik legyenek, miközben alig ismerem önmagam, érted?
- Van egy ötletem. Francba vele! - Könyörgök, hagyjuk az arculatváltást!
Eljött a cselekvés ideje.
Te…
csatlakozni fogsz a hokicsapathoz.
- Evan és Wade csapatához. Aha. - Micsoda?
Bizony. Ha te is akarod, akkor támogatom.
De nem azért, hogy jóban legyél azokkal a hülyékkel. Bár biztos jó fejek.
Szóval megengeded, hogy edzeni járjak a csapattal?
Igen.
El fogod mondani Anyának?
Arra gondoltam, hogy majd akkor, ha visszajött.
- Köszi! Úgy lesz. - Nincs mit. Menj, tanulj valamit!
Később találkozunk, Villám Jack!
- Hagyjuk! - Nem jó? Jól van.
Mi a helyzet? Kimerültnek tűnsz.
Ja, tegnap elszúrtam valamit,
és nem aludtam éjszaka, de ma azt hiszem, hogy jó voltam.
Talán.
Felelősségteljes férfi példaképnek lenni
sokkal trükkösebb, mint gondoltam.
Csak életben kell tartanod.
A sikeres vizsgatételhez
be kell tudniuk mutatni a különböző idősor-modelleket,
többek között az exponenciális simítást, az autoregressziót,
illetve az autoregresszív feltételes heteroszkedaszticitást.
- Megtenné, hogy kifárad addig? - Persze, elnézést!
Nem értem, most akkor mit mondott az asszisztense?
Hogy jöjjek be, mert Theo beszélni akar velem.
Köszi, hogy elkísérsz! Fogalmam sincs, mit mondjak neki.
Nem meglepő, hogy belezavarodsz a mosolyába.
Ugye? Az a mosoly… Jól van.
- Ez a Duncan Könyvkiadó. Okés! - Menni fog! Milyen izgi!
Jesszusom!
DUNCAN KÖNYVKIADÓ
Jó napot! Üdv! Theo Martinhoz jöttem.
Elnézést!
Cuki hely.
Úristen, micsoda borítók!
Hát megjöttetek! Üdv nálunk! Helló, Minka!
Theo.
- Debbie! - Szia!
Ne haragudj, hogy csak úgy iderángattalak,
de ez a könyv… Hát elég ígéretes.
Úristen, máris végigolvastad? Rohadt hosszú az egész!
Az asszisztensem igen.
Ígéretesnek találta, ezért ideadta, és egyetértek vele.
Hűha!
Már értem, miért hatódtál meg. Én is megkönnyeztem.
- Az apa miatt, ugye? - Elsősorban miatta. Figyelj…
Felkeltette az érdeklődésemet.
Beszélni szeretnék minél hamarabb a szerzővel.
A szerző… Esetleg kiugorhatnék…?
Megittam egy nagy adag kávét, és pisilnem kéne.
- Aha, általában a folyosó végén pisilünk. - Okés.
- Ez kész őrület! - Ne is mondd, annyira retró ez a hely!
Hullaszagot érzek.
Nem, magamról beszélek! Mit művelek?
Persze, szeretek segíteni a barátaimnak, de általában csak Alicia ikreit fuvarozom.
- Fel kell hívnom Petert, le kell állnom. - Nem.
Nem?
Ha hiszel Peter könyvében,
akkor miért ne csinálnád végig?
Szóval akkor csak…
Persze! Menni fog, kislány!
Jól van.
Amúgy tényleg pisilnem kell.
Szeretném megbeszélni a következő lépéseket.
Persze. Ráérsz egy vacsorára?
Igen. Persze!
- Tökéletes! - Tökéletes.
Tökéletes!
- Ő az edző? - Aha.
Jó, maradj itt, hogy intézkedhessek.
- Köszönj az edződnek! - Helló!
- A tiéd valamelyikőjük? - Igen, ő.
Sunyifej… Evan!
- Igen. - Aha, ő aztán… Ja.
Állati vagy, Jack!
Felkészültetek?
Erről van szó! Bizony, ő az én srácom! Elég ügyes. Az én srácom!
Fekete ruhákat hoztam, mivel úgyis tél típusú vagy.
Nincs szükségem másik ruhára.
Szörnyen érzem magam! Tudatnom kell Amerika leghíresebb szerkesztőjével,
hogy a kéziratot, amit odaadtam, amit ki akar adni,
talán nem adhatja ki.
- Miért nem hív vissza Peter? - Ha nem éred el a randi előtt…
- Nem, ez nem randi. - Ne vedd már el ezt tőlem!
Nem is szabadna sokáig kimaradnom. Holnap vizsgám lesz.
- Próbálj fel egy ruhát! - Aggódom Peterék miatt. Hol lehetnek?
Próbálj már fel egyet!
Légyszi!
Te voltál messze a leggyorsabb a pályán!
Fagyos Jack az új neved, mert uraltad a jeget!
- Mizu? Jó napotok volt? - Mi a pálya?
- Csúcs nap volt, cimbi! - Erről van szó, örülök!
És lesz valaha gyereked?
Hogy mi? Nem tudom.
Szerinted legyen?
Hát nem vagy teljesen borzasztó a nevelésben.
Fura, de nem vagy béna.
Tényleg?
Aha.
Lassan meg kéne csinálnom a házimat.
Csáó!
- Nekem hoztad? - Aha. Gyere, tarts egy kis szünetet!
Nem kell szünetet tartanom, mivel nem dolgozok itt, szóval…
Persze, tudom.
- Jól van. - Okés.
Hát rendben.
Tudod, azt hittem, nem bírsz engem.
Miért? Mert totálisan bunkó voltam veled?
Hát igen.
Figyelj, sajnálom!
Csak ki voltam készülve, amiért rám bíztak egy gyereket.
Tudod, egészen eddig még egy növényért sem voltam felelős.
Azok is tudnak olyan nehezek lenni, mint a gyerekek.
Bizony, az egyik zsálya a tornác mellett múltkor hajnali háromig ébren tartott.
„Növényhasgörcsöt” kapott.
Szóval… Hát átérzem a helyzetet.
Még szép!
- A kettő ugyanaz. - Ja.
Ja, és végre úgy érzem, jól csinálom ezt az egészet.
Ez fasza, tesó!
Ne haragudj, hogy nem voltam túlságosan barátságos!
Pedig amúgy úgy gondolom, Debbie szerencsés, hogy számíthat rád.
Nem, részemről a szerencse. Tudod, ő…
Egészen csodálatos.
Bizony, tényleg az.
Már elég régóta barátok vagyunk.
Hát azért nem annyira régóta, mint mi.
- Dehogy, nem ezt akartam… - Években nézve.
Persze. Figyelj…
Ami Debbie és közted megy, az más, mint ami kettőnk között van.
- Ami köztetek van… Aha. - Ja! Te a barátja vagy.
Én pedig a szomszédja, másodállásban meg a szeretője.
- Hogy mondod? - Tudod, mit?
Bizonyára nem vetted észre, mert csak barátok vagytok,
de cimbikém, Debbie elég dögös!
- Hát ja. - Tudom, ő nem az én súlycsoportom.
Ezt már elfogadtam, de kitaláltam valamit.
Az a tervem, hogy…
állandóan felbukkanok az életében, érted?
És akkor idővel talán, esetleg, meggondolja magát velem kapcsolatban.
Vágod?
Addig meg jó lesz a barátság extrákkal.
Úgy imádtam a könyv elejét!
Hát nem csodálatos? A Míg fekszem kiterítvére emlékeztetett.
Faulknerre? Komolyan? Nekem inkább Franzen jutott róla eszembe.
- Megértem. A családdinamika miatt? - Aha.
Hát igen, valódi gyöngyszemre leltél.
Szerintem is.
A House of Mirth-t olvastam legtöbbször.
Edith Wharton. Alábecsült és csípős társadalomkritikus.
- Kedveled a műveit? - Persze!
Csak az nem szereti őt, aki nem olvasott tőle semmit.
Mindig bőgni szoktam, amikor Lily Bart meghal.
Ja, aztán másnap jön Lawrence, hogy megkérje a kezét.
- Mondom, ne már! - Elkésett.
„Este bevettem az altatót, szóval sajnos kipurcantam!”
„Bocsi, de már végem, mon ami.”
De legalább gyönyörű halála volt.
Tudod, mit mondott Walt Whitman a Brooklyn hídról?
Nem, halljuk!
Azt mondta: „Ez a legjobb és leghatásosabb gyógyír, mit lelkem megtapasztalhatott.”
Remek idézet!
Sajnos azonban ez a Manhattan híd.
De azért jó idézet!
- Ezt én is tudtam. - Sejtettem. Rögtön gondoltam.
- Kíváncsi voltam, te is tudod-e. - Aha.
Láthatóan okos vagy.
- Jól alakul ez az este. - Csak teszt volt!
- És átmentem? - Igen!
Beszélek majd a kézirat szerzőjével.
Jaj, tökéletes!
- Remek, épp mondani akartam… - Aha. Szóval akkor…
Elfelejtettem, hogy korábban…
Végül ittál kapucsínót az étteremben?
Igen, te kérted ki nekem.
- Akkor jó. - Hát igen.
Ez az a rész, amikor…
- Ez az a rész, igaz? Jól van. - Azt hiszem. Hát akkor…
Nagyszerű!
Hűha, ez nem semmi! Airbnb-lakás?
Aha.
Vicces, hogy mennyire személytelenek, nem?
- Bizony! - Ugyan, ki képes…
- Ki rendez sorba könyveket szín szerint? - Pont ezt mondtam!
Nincs valami sok kaja, de van pezsgő.
Ahogy egy bölcs ember mondta egyszer, bármiből megárt a sok,
de a sok pezsgő pont tökéletes.
Mark Twain, igaz?
Igen! Nagy piás lehetett az öreg.
Én is ezt hallottam.
Szabad?
Csak nyugodtan.
Máris intézem.
- Kik voltak a spanyol-amerikai háborúban? - A spanyolok és az amerikaiak.
Minden rendben?
Aha.
- Ez a kilátás egyszerűen… - Tudom. Pocsék, igaz?
Rettenetes, ez így nem járja!
- Megengeded, hogy… - Igen.
- Az ablakok. - Az ablakok?
- Aha. - Ja, a függöny, tényleg.
- Biztos digitális lehet. - Aha, nem tudom, hogy…
- Megvan! - Ez elég trükkös.
Mindjárt megoldom, nem lehet túl bonyolult. Jaj, ez a…
Már történt ilyen korábban. Az érzékelő felé kell célozni.
- Van valahol konkrétan egy? - Fogalmam sincs.
- Hát igen… - Jól van, lássuk…
Jól van, ez lesz az.
Csodálatos vagy!
Köszönöm!
OTTHONI KAMERA AKTIVÁLVA
Ez most komoly? Inkább nyisd ki a szád!
Most jutott eszembe, hogy el kell valamit intéznem.
Egyáltalán nem lesz jó buli, de…
Szóval egyedül fogom elintézni.
Felhívom Aliciát, hogy ráér-e vigyázni rád.
Jól van, nekem mindegy.
Te vagy a legjobb! Az adósod vagyok.
Nem tesz semmit.
Mimi főzőcskézik ma este. Fura TikTok-recepteket próbálgat.
Nem kell mindent forrólevegős sütőbe rakni…
Hát igen.
- Ez parfüm rajtad? - Nem.
- Megettem egy gyertyát. - Nem igaz.
Tényleg nem.
Köszi, de tényleg!
Mit adhatok?
Jólesne egy Macallan.
Egy dupla.
De mivel már nem iszok,
jöhet egy ásványvíz!
Jéggel, pohárban kérném.
Szia!
Helló!
Vanessa Morton.
Peter Coleman.
- Nem hittem a szememnek, amikor hívtál. - Hát…
Meglepő, hogy ugyanaz a számod.
- Pontosan ezért nem változtattam meg. - Komolyan?
Mikor is láttalak utoljára?
Húsz éve.
És én mégis még csak 30 vagyok. Furcsa.
Lenyűgöző!
És mi dolgod a városban?
- Emlékszel Debbie-re? - Persze.
Azért jöttem, hogy egy darabig vigyázzak a gyerekére.
Te? A vándormadár?
Szóval…
Van gyereked?
- Nincs. - Tényleg?
Se gyerek, se férj.
DEBBIE: EGÉSZ ESTE KERESTELEK. MI ÚJSÁG?
Tudod…
elég nagy itt a zaj.
Igazából elég csendes.
Arra gondoltam, hogy… A közelben lakom, ha gondolod.
Persze, hogy benne lettem volna! Elég csak rám nézni.
Felkaptam az öltönyt, elmentem a bárba, megvolt a közös pillanat a nővel…
És hát csak… Próbáltam ez a fickó lenni, tudod?
De ez a fickó…
Mégis hová tűnt?
- Nem tudom, de fantasztikus az illata. - Köszönöm!
- Zsályás. - Egy leheletnyi tölgyfával.
- Azt nem érzem. - Pedig ott van.
Bevallhatok neked valamit? Ezt még sosem mondtam ki hangosan.
Könyörgök, azonnal!
A Debbie-vel töltött éjszakánk után
azt mondtam neki, hogy jobb lesz neki nélkülem, mert…
És hát… Utána meg… Azon kaptam magam, hogy sokat gondolok rá.
Fel akartam hívni, hogy esetleg…
Azta!
De pár nappal később láttam őt és Jimmyt a BevCon moziban.
Jaj, a BevCon! Az összes filmjüket láttam.
Nyolcszor láttam ott a Vadászat a Vörös Októberrét.
Mindegy, szóval amikor megláttam őket…
Látni lehetett, hogy mi van.
Szóval letettem róla.
Aztán eljött értem, hogy hazavigyen a második elvonóm után.
Terápiára jártam odabenn. Akkoriban óriási igazsághullámban voltam.
El akartam mondani,
hogy mit is érzek iránta.
De még férjnél volt. Jack még nem élt, de Jimmy sokat volt távol.
- Tolta a mászós hobbiját. - Ez mi akart lenni?
A mászás. Ahogy megmássza a hegyeket.
Horgászásnak nézett ki.
Mindegy, szóval beszálltam a kocsiba, és…
- Elmesélte, hogy várandós. - Ezért léptél le L. A.-ből?
Dehogy!
Nem, a földrengések miatt. Félek tőlük.
Persze, az ijesztő földrengések…
- El kell mondanod neki. Ember! - Nem, már túl késő.
- Én is ott voltam az első pókerezésen. - Ja.
Szarul játszottál, de kockáztattál. Mi történt ezzel a fickóval?
Ez a fickó…
Hát túl sokat ivott, abbahagyta az írást,
egyetlen barátja van, aki az ország túloldalán él,
és legfőképpen milliónyi nővel járt,
de egyikük sem húzta fél évnél tovább.
Miért? Mert ez a fickó egy kiismerhetetlen szarkupac!
Nem, csak nem azzal volt, akivel lennie kellett volna.
Ne próbáld ezt bemesélni magadnak! Peter!
Az egész életed erre készített fel.
Ne vesztegesd tovább az időt! Úristen! Tíz ilyet ittam.
Teljesen elment az eszem. Szobabicikliznem kéne.
Mit fogsz tenni?
Egész nap melózom a szénakazal mellett
Hogy a nap végén kicsit veled lehessek
Itt ülök magamban
A sörömet kortyolva
Nem kell más, csak te hiányzol
Basszus, hány óra van?
- Úristen, elkések a záróvizsgáról! - Honnan?
A most szerkesztett könyvem zárómegbeszéléséről.
Egyedül is kitalálsz, ugye? Szuper!
Reggeli.
Mazsola!
Borzasztó!
Nem is rossz!
Szia!
Bocsi, hogy tegnap nem beszéltünk, de…
Figyelj, én csak… Szeretném még egyszer megköszönni ezt.
Tudom, nem szereted a hálálkodást, és zavarnak a „köszönömök”, de muszáj…
Neked köszönhetően fantasztikus hetem volt.
Nem is tudom, hogyan háláljam meg. Az utolsó leheletemig igyekszem majd.
Mindenesetre bármikor felhívhatsz, vagy majd nemsokára találkozunk.
Úristen, hamarosan találkozunk! Jól van.
Mégsem.
Jól van. Mennyi lesz ez a három?
TEGYÉL IDE EGY CUKI KÉPET
Hahó!
- Szia, végre elértelek! - Bizony.
Figyelj, tudom, hogy ez az utolsó estéd, és nem akarlak teljesen kisajátítani,
de van valami fontos, amiről beszélnünk kéne. Egy ajánlat.
- Ráérsz egy italra? Jó lesz a Brownstone? - Igen, persze.
Tökéletes!
Egy ajánlat? Hűha!
Bizony.
Mi az, mi a baj?
Semmi, csak… Nem hallottam Peter felől. Jackkel írogattunk, de Peter nem keresett.
Nem bírom ezt a hangulatot! Gondolj csak bele, mit értél el!
Pár nap alatt szereztél egy pokolian uncsi, de hasznos képesítést,
kiadattad Peter könyvét,
valamint összebarátkoztál egy imádnivaló fiatallal, velem.
Theo pedig a szexi hab a tortán! Hát igen…
Igen, igazad van. Csak fura érzés nem beszélni vele.
Felejtsd el Petert! Koncentrálj Theóra! Vele randizgatsz most.
- Nem lesz időnk új ruhát venni neked. - Ma önmagamat adom, a szokásos Debbie-t.
Nem találom a farmerdzsekimet.
- Nem láttad valahol? - Nehéz megmondani.
Nem igazán tűnik ki a többi széthajigált farmer- és farmerszerű ruhád közül.
Tudsz róla amúgy, hogy már léteznek négykerekű bőröndök?
- Van valami ez alatt. - Mi van ott? Drog? Pornó? Micsoda?
Úristen!
Írt még egy könyvet?
Micsoda firkász ez a pasi!
Ez nem könyv.
Ezt tutira nem kéne kinyitnunk.
Persze, én tiszteletben tartom mások magánéletét.
Dettó. Ahogy az alkoholista anyám mondta: „Törődj a saját dolgoddal!”
Hibátlan parkolás. Jól van.
Nem akarsz…?
- A válogató 15 perc múlva kezdődik. - Tudom.
És most mi a terved?
Az edzés utánra? Vehetünk jégkását. Szeretem az ittenit.
Ja, én is.
De most rád, rám és Anyára gondoltam.
- Hát visszamegyek New Yorkba, és… - Jó, de tegyük fel, hogy mégsem!
Nekem úgy tűnik, hogy mi hárman jó csapat lennénk.
- Azta! Aha. - Itt, L. A.-ben, a mi házunkban.
Nem tudom, hogyan szokás eldönteni az ilyet, de én így állok ehhez.
- Hát ezt én sem tudom. - Miért vágsz ilyen fejet?
Úgy nézel ki, mint aki alatt megindult a föld.
Jobb lesz sietni, kezdődik a válogató!
- Bent találkozunk! - Igen.
Peter utálja a szuveníreket.
Mennyi kép rólad!
Elrakta a képeslapjaimat?
A Dodger-meccs!
- Ezt Texasban találtam. - Cuki!
Várjunk csak…
Úristen, ő is megtartotta?
Istenem!
Így már teljesen világos, hogy miért nem tudott belém szeretni.
Tudtam, hogy van valami oka. Nyilvánvalóan nem rajtam múlt.
Én vagyok a legjobb.
Te is szereted őt?
Hát…
Azt hiszem…
- Úgy érzem… - Jól van.
- Elmondom, mit gondolok. - Okés.
Szerintem még aznap este beleszerettél, amikor lefeküdtetek.
Micsoda? Dehogy! Nem.
Az vakmerő és felelőtlen lenne, és én nem vagyok…
Esendő ember? Tudjuk.
Véletlenül sem ezért viselkedtél elmebeteg módon a könyve miatt.
Nem is igaz!
Úristen, de igen! Jesszusom, tényleg!
Mert szerelmes vagy, ennyi.
Ne akard, hogy elénekeljem a „Woman In Love”-ot, mert megteszem!
- A mamám idősotthonában is előadtam. - Nem…
Még ha úgy is gondolnám, hogy Peterrel mi… Nem, Peter nem érdeklődik így irántam.
Világosan tudatta velem aznap este és az évek során,
hiszen olyan nőkkel randizgatott, akik semmiben sem hasonlítanak rám, és…
Mindegy. Sosem kockáztatnám a barátságunkat egy csekélyke talánért.
Hát nem érted? Csak merned kell kockáztatni!
Látod, tényleg nem ismersz, mert én sosem kockáztatok.
Remek életem van, amiért hálás vagyok, érted?
Örülök annak, ami megadatott, és nem kesergek. Én így élem az életemet.
És pókerezni is így szoktam. Nem húzok új lapot, ha sorom van, érted?
Nem, mert nem tudsz pókerezni, de majd máskor elmagyarázom.
Én egyszerűen…
Ez vagyok én.
Mérlegelem a kockázatokat. Így tudok óvatos lenni,
így tudok vigyázni a gyerekemre, és egyszerűen muszáj óvatosnak lennem.
Hát igen.
Nem!
Nem értem, miért nem számít a véleményem…
Mennem kell, nem akarok beszélni erről. Lezuhanyzok, aztán találkozok Theóval…
- Mi lesz Peterrel? - Hagyjuk! Nem akarok rizikózni.
Még egy pókerhasonlat, és végem, érted?
Amúgy szoktál kockáztatni. A saját szememmel láttam.
Meg tudod csinálni.
El tudod mondani Peternek, hogy mit érzel iránta. Képes vagy rá!
Nyomás, srácok! Hajrá!
Gyerünk, kölyök!
Úristen, jól van…
- Hahó! - Szia!
Ne haragudj, hogy késtem!
- Te rohantál? - Nem, csak…
- Elakadt a lélegzetem. Jól van. - Nekem is!
- Szia! - Jesszus!
Meg akartam várni az előételt, de nem bánod, ha belekezdek?
Persze, nyugodtan.
Nyomás a kapuig!
Hajrá, Jack!
Lebeszéltem neked egy interjút a Macmillan Könyvkiadónál.
Főállású szerkesztő lennél.
Éppen embert keresnek, te csodás vagy, és jól járnának veled.
Azért nem a Duncan Könyvkiadónál próbáltam munkát keresni neked,
mert úgy érzem, esélyt kéne adnunk annak, ami köztünk van…
Annak, ami köztünk lehetne.
Mindez még korai, de nem kéne egy helyen dolgoznunk,
ha hajlandóak vagyunk nyitni erre az egészre, tudod?
Tudom, megvan a saját életed L. A.-ben. Nem akarom elkapkodni a dolgokat.
Mondta a férfi, miközben mégis elkapkodta…
Én most… Hűha! Nem is tudom, mit mondjak.
Igen, sok mindent a nyakadba zúdítottam.
Elég sokat.
Erről van szó!
Nyomás, srácok! Csak így tovább! Hajrá!
Szép volt!
- Gyerünk! - Hajrá!
Nyomás!
Theo, csodálatos vagy!
Tudod, az elmúlt egy hét
szürreális volt. Tényleg annyira…
A világot jelenti nekem, hogy te hiszel bennem.
De ma történt valami.
A farmerdzsekim után kutakodtam, és megtaláltam egy borítékot, amiben…
Úristen, ez életem legfurább mondata!
Azt hiszem…
Valaki másba vagyok szerelmes.
- Értem. - Tudom, hogy őrültség ezt mondani.
A szerelem őrült dolog. Nincs is nála rosszabb.
Kész rémálom!
Főleg, amikor hirtelen… Szinte a semmiből tör elő.
Hátrébb! Jól vagy?
- Muszáj felvenned? - Igen.
- Semmi gond. - Mindjárt jövök.
Szia!
Tudom, hogy holnap találkozunk, de csak szerettem volna…
Micsoda?
Úristen! Hogy érted, hogy hokiválogatón volt?
Jesszusom!
Jól van.
Úristen!
Villámgyorsan kiértek a mentősök, és már bent van nála az orvos, szóval…
Itt jön a doki. Kihangosítalak.
Úristen, hogy van Jack?
A jó hír, hogy remekül van.
Erről van szó!
De azért van egy kis fejfájása és émelygése.
- Értem. Úristen! - Bent tartjuk éjszakára.
Csak ki akarjuk zárni az agyrázkódást, illetve a más típusú hematómákat.
Úristen!
- Beszélni akarok vele. - Nem lesz baja!
Nem rád vagyok kíváncsi, hanem Jackre!
- Bent van a kórteremben. - Vidd oda neki a telefont, Peter!
De még mielőtt elfelejti az anyját a súlyos agykárosodása miatt!
- Megyek. - Igen, az lesz a legjobb.
A hematóma jó dolog, ugye?
- Nem, az elég rossz. - Tényleg? Oké.
Igen, máris adom.
Anyukád az.
- Szia! Szuperül vagyok! - Jól vagy, drágám?
Ne haragudj, hogy nem vagyok ott! Máris indulok haza. Annyira…
Állj le, Anya!
- De megsérültél, drágám. - Ez volt életem legjobb hete!
Megnéztük A nyolcadik utas: a Halált, kabrióval kocsikáztunk,
és majdnem ittam kávét!
Várjunk, lassíts, hogy mondod?
Ezen a héten más lehettem, és szuper volt!
- Ne haragudj Peterre, jó? - Jack, Peterrel majd külön számolok.
És képzeld, beválogattak a hokicsapatba!
Jól van, ezt majd otthon megbeszéljük.
Nem, most akarom megbeszélni! Engedned kell, hogy játszhassak!
Tudom, hogy sok mindentől félsz, néha én is, de szeretném, hogy fejlődjünk.
- Jól van... - Na mindegy, szeretlek!
- Megyek, megjöttek a barátaim. - Jól elvágódtál!
- Láttuk! - Csúcs volt!
Nagyon komoly volt! Teljesen belelendültem, elkapott a hév.
- Aztán belém jött az a srác, és… - Látod, jól van.
- Őszintén sajnálom, hogy… - Ott van Alicia?
Igen, itt van, és én is itt várlak majd, ha megjössz.
Inkább ne! Indulok haza. Kérlek, menj el!
- De… - Indulj, Peter!
- Jack balesetezett. Megsérült. Nem tudom. - Jól van?
Mennem kell. Theo, te…
Tudod te, milyen vagy.
Te is olyan vagy.
BEPAKOLTAM HELYETTED! RÁD FÉRT EGY NORMÁLIS BŐRÖND! CSÓK, MINKA
Bocsánat!
Most szálltam le L. A.-ben. Egyenesen a kórházba megyek.
- Jack nincs ott. - Mi?
Már otthon van Aliciával. Semmi baja.
Milliószor próbáltalak hívni. Annyira sajnálom, érted?
Elszúrtam. Szólnom kellett volna a válogató előtt.
Gondolod?
Csak azt hittem, megadom neki, amire szüksége van!
- Mit, egy hematómát? - Amúgy szia!
- Mi? - Itt vagyok.
- Mit keresel itt? - Megyek haza, ahogy kérted.
- Helyes! - Szólnom kellett volna.
De te sem mondtál el egy csomó mindent!
Nem, ezt nem fogod rám kenni!
- Beszéltem Minkával. - Igen?
Mesélt a könyvről. Mi a francot képzeltél?
- Szólni akartam a könyvről. - Van más is.
Mi a helyzet Zennel és Theóval? Arra gondolok, hogy: „Jaj, Theo!”
- Honnan tudsz erről? - Kamera van a lakásban.
- Te kukkoltál minket? - Legszívesebben kiszúrtam volna a szemem!
- Szóval mégiscsak randizgatni akarsz? - Emberből vagyok, nem kőből.
Korábban nem ezt mondtad! „Egy rideg kavics van a szívem helyén.”
Van képed belemászni más szerelmi életébe?
Témánál vagyunk...
Rád bíztam a gyerekemet. Ő a mindenem!
Ami talán önmagában is probléma!
Azta!
Elképesztő vagy!
Tudod, mit?
Állandóan szarkupacnak hívod magad. Talán igazad van.
- Ez most kibaszott szemét volt. - Jól van, te meg…
Én meg mi? Mindent eldobtam, hogy segítsek neked!
- Ez volt a nagy hibám? - Elképesztő vagy! Elképesztő!
Bassza meg!
Várj, ne menj… Várj már egy kicsit!
- Annyira dühös vagyok… - Mi a franc bajod van?
- Kutakodtál a cuccaimban? - Miért nem mondtad el?
Miért nem mondtál semmit? Minek vesztegettél el ennyi időt?
- Mert rettegtem! - Mégis mitől?
Attól, hogy nem vagyok elég jó neked!
Attól, hogy elutasítasz, ha elmondom, hogy mit érzek irántad.
Mit érzel irántam?
Pontosan tudod, hogy mit!
- Mit kéne tudnom? Szerelmes vagy belém? - Nem!
Őrülten, elsöprően, mindent felülmúlóan szeretlek!
Amióta csak ismerlek.
Igazán szólhattál volna! Mindennap beszélünk egymással.
Most mihez kezdünk? Azt hittem, örökre barátok leszünk.
- Most ez ugrott? - Aha.
Többé nem leszünk barátok, Debbie.
- Ismert szerző leszel! - Ja, te meg flancos szerkesztő.
Annyira fura! Alig várom, hogy lássam Jacket!
- Odáig lesz az izgalomtól. - Várjunk már!
Most akkor kézfogósak leszünk?
- Sosem láttam, hogy bárki kezét fognád. - Nem szoktam.
Bizony!
- De egész jó érzés! - Ez hogy tetszik?
Aha, úgy látom, kézfogósak leszünk. Nincs mese.
Nézzenek oda!
Jól van, ő lesz az. Ez a mi kocsink. Szuper!
És most mi a terved?
HAT HÓNAPPAL KÉSŐBB, MIUTÁN TÚL VOLTAK…
EGY KÖNYVKIADÁSON (PETER)…
EGY VÉGTELEN LÉPCSŐZÉSSEL JÁRÓ KÖLTÖZKÖDÉSEN (SZINTÉN PETER)…
EGY SIKERES ÁLLÁSINTERJÚN EGY FÜGGETLEN KÖNYVKIADÓNÁL (DEBBIE)…
ÉS SZÁMTALAN HOKIEDZÉSEN (JACK)…
ÉS BOLDOGAN ÉLTEK, MÍG MEG NEM HALTAK
VICC VOLT, A HÁZASSÁG KEMÉNY DOLOG
DE AZÉRT JÓ ÉLETÜK VOLT
A feliratot fordította: Gorcsa Norbert