Downloaded from YTS.MX
- [pípnutí] - [žena] Pamatuješ si Obamu?
[muž] Ne. Kdo to je?
Official YIFY movies site: YTS.MX
[žena] Kreténe. Pamatuješ. Nech toho.
[muž] Barack Obama, teď mi to došlo.
[žena] Barack Hussein. Mimochodem, nejblbější druhý jméno v jeho branži.
Jako kdyby moje druhý jméno bylo mafiánská rodina Gambino.
- Je to gangster. No tak. - [smích muže]
- [muž] Kouřil Newporty. - [žena] Newporty.
[muž] Netřeba nic dodávat. Prezident Spojených států kouřil Newporty.
To je prostě můj člověk.
[žena] Jasně, brácho.
Kouří oblíbený cigarety feťáků po celým světě.
[smích muže]
[žena] To na Barackovi miluju. Stala se z něj úplná ikona.
Je trochu jako Ježíš.
Mohl by být jakoukoli verzí sám sebe.
Například můj Barack je občas trochu gay,
ale jenom když je na koksu. Chápeš?
A nebere moc koksu, jenom tak trošku.
A jenom když jde o speciální příležitost.
Totální vítěz.
Řekne si: „Dám si koks a budu trochu teplej.“
[muž] Tvůj Obama bere koks, aby tím omluvil, že se chová jako gay?
[žena] Samozřejmě.
[muž] Na konci může říct: „Byl jsem na koksu, je to v pohodě.“
- [žena] Jo. - [muž] Ale v reálu
se ten den probudil s tím, že se chce chovat jako gay. Chápu.
[žena] Šňupnu si.
[smích obou]
[hraje „Chitty Bang“ od Leikeli47]
[žena] Jou, jou. Vítejte u Mo a E-Z Show.
Já jsem Mo a vedle mě můj oblíbenej žid, co nemá co říct. Můj kluk E-Z. Všech dob.
Obecně to byly lepší časy.
- 2014, kámo. Dobrej rok. - Neuvěřitelný.
Meek Mill byl s Nicki.
Bobby Shmurda se vyoutoval a zaválel.
Byla ta kyblíková výzva.
- [Mo] Jo. [smích] - [Ezra] Co to bylo? ALS?
ALS byla ta nejvíc placená nemoc všech dob.
Ten rok vydělala víc než LeBron.
- ALS je na lodi s Jayem a Beyoncé. - Jasně.
Takhle vypadá bejt bohatej.
Na druhou stranu, BLM hnutí je seriózní.
Každopádně je to všude.
Nedělali ty stejný lidi marketing i pro Cuites a kale?
Začerňují úplně všechno.
Černá iCarly, černý Wonder Years,
který se odehrávají ve stejný době.
Nechci se dívat na černýho Kevina Arnolda
postříkanýho hadicí půl hodiny každej pátek.
Jo, jakmile černoch vyhrál zlatou medaili za plavání,
bylo po rasový rozdílnosti.
Jo, já jsem viděla šermovat týpka na olympiádě
- a řeknu ti, to je moc. - To je přes čáru.
Přes čáru. Stáhni se.
Když strhli jižanskou vlajku z NASCARu,
říkala jsem si: „Ne, nechte jim to!“
Chovají se jako zvířata. Rozumíš mi?
Z JINÉHO TĚSTA
[věřící zpívají hebrejsky]
[zpěv pokračuje]
Posaďte se.
[Ezra] Panebože.
- Stát 45 minut. To bylo úplně nejdelší. - Moje záda.
[žena] Pšt!
Právě jsme dokončili vyznání, které…
- Jsem na to dneska zvědavá. - Určitě.
[rabínka] Bereme zodpovědnost…
Mami, proč musíme mít na sobě tohle a on je oblečenej jak na festival?
[rabínka] …jak byla stvořena.
Ezro, kde máš jarmulku?
Sakra, asi v autě.
Dobře. Zlato, nejsem úzkoprsá. Jasný?
Nikdo si to nemyslí. Naopak, jsem cool.
- Jsem hipík. - [povzdech]
Lidi si myslí, že jsem mladistvý člověk.
Chápu to. Vyjadřuješ sám sebe těmi ilustracemi
a graffiti po celém těle. V pohodě.
Ale je sakra Jom kipur, do prdele.
Zaprvé, přestaň říkat „chápu to“ a ukazovat uvozovky.
A zadruhé, když někdo řekne „jsem cool a chápu to“, nikdy není cool a nechápe to.
- Jinak by to neříkal. - V mém případě to není pravda.
Nebudete pohřben na židovském hřbitově.
Babi, mám vás rád. A bez urážky.
Ale budu mrtvej.
Je mi úplně jedno, kde budu pohřbenej.
Můžete vzít můj popel a spláchnout ho
na baseballovým stadionu Dodgers.
- Co? - Takže teď urážíte Dodgers.
Já chci být pohřben vedle Rihanny.
- [Babi] Rihanny? - [muž] Jo.
Hele, já z tebe to tetování seškrábu sama
a budeš pohřbenej ve dvojité rakvi se mnou.
- Co na to říkáš? - To zní dobře.
Výborně.
[rabínka] Dali spát své děti. Pokud nás tento akt půstu znovu…
Díky, moc si toho vážím.
Vypadáš, jako bys ztratil dítě na fesťáku.
[rabínka] Musíme udělat změny.
Ty jako ředitel hebrejský školy verze Bradavice.
A ty jako mladej Hulk Hogan.
O čem si ty a ta rabínka povídáte v autě
po cestě do rabínskýho čarodějnickýho obchodu?
O hudbě nebo je to hluboká konverzace?
[hraje hip-hopová hudba]
[muž] Dobrý den.
[žena] Dlouho jsme se neviděli.
[povídání lidí]
- Ezro! [smích] - [Ezra] Ahoj. Jak se máte?
- Dobrý den. - Kolik ti je?
Už je mi 35.
Máš holku?
Ne.
Říkáš to, jako by to bylo něco špatnýho.
Jako bys nechtěl kundičku.
No, slyšet to z tvojí pusy mě nutí zamyslet se,
jestli to chci.
Je rok 2022.
Možná si děti užívají kouření párků v rohlíku.
Chápu, že se snažíš být progresivní, ale zní to homofobně.
Ale rád jsem tě viděl. Ať se ti daří dobře.
- Ahoj, kámo. Nazdar. - Doktore.
Co tvůj penis?
Myslím, že je v pohodě. Asi.
Hele, poslouchej. Pojď se mnou. Zajdeme na záchod
a koukneme se. Ano?
- Jsem v pohodě. - Ne, jasně. Neboj se.
Neboj. Je to na mě.
Nebudu si za to nic účtovat.
Mně nejde o cenu. Zaráží mě spíš ten koncept.
Chápu. Určitě? Můžeme jít…
Doktore, už zase se mi křiví zuby.
[doktor] Když hodně otevřete pusu…
- [matka] Ezzy. - Hm?
Chci, abys zůstal v klidu,
ale za mnou stojí jistá Kim Glassmanová a zrovna teď si tě prohlíží.
- Ano? - Aha.
Právě dokončila doktorát na Harvardu
a je to famózní kost.
Stojí tamhle. Vidíš ji?
Jo. Právě tě viděla, jak na ni ukazuješ.
- [matka] Neviděla mě. - [Ezra] Jo, na 100 % viděla.
Má to tady, tady… Má úplně všechno.
Jo, líbí se ti její tělo i mysl.
- Líbí. - Fajn.
Myslím, že ortodontista se mnou
právě dělal hodně zvrhlý sexuální věci.
Kdo? Doktor Green?
- Jo, doktor Green. - Je dost v průseru.
Má průser?
Jo. A velkej průser.
Jako fakt?
No, nebyl ještě odsouzenej.
Během čtyř sekund, co jsem s ním mluvil,
se mě pokusil odtáhnout na záchod a podívat se na můj penis,
takže asi podpořím žalobce.
Ale je tu legální systém a ty bys k němu měl mít respekt.
- Dobře. - Jo.
Takže ty stojíš za ním. Fajn.
No, je prostě…
nevinný, dokud mu nebude prokázána vina. V to věříš, ne?
Jasně. Už asi půjdu. Tohle bylo na jeden Jom kipur až moc.
- Zlato. Miluju tě. - Já tebe taky. Vypadáš úžasně.
[hraje hip-hopová hudba]
Máma říkala, že pracuješ ve financích.
Jo, jsem makléř.
To musí být zábavný vydělávat tolik peněz každou minutu.
Jo, ale není to moje práce snů.
A co teda?
Budeš se tomu smát.
Nejsi instruktor Reiki, že ne?
Ne, s kámoškou děláme podcast.
[odkašlání] Jako vážně?
Jo.
A o čem to je?
O kultuře.
Jaké kultuře?
Prostě o kultuře.
Hudba, móda, sporty.
Ale ty jsi žid ze západu L.A. Co víš o kultuře?
Možná židovské, ale…
- [zasmání] - Hm.
[smích]
Ten byl dobrej.
Začínám si myslet,
že nikdy nepotkám ženskou, co by mi rozuměla.
Brácho, prostě musíš přestat být tak dychtivej.
Je to nechutný. Neslyšela jsem o chlapovi,
co by tak moc chtěl být ve vztahu, kromě Drakea.
A mluvím o Views Drakeovi.
Cítím se jako Views Drake.
Jako bych byl sám na střeše budovy v Torontu
a přemýšlel, jaký je to mít společnost.
Takhle se cítím.
Chci, aby ses podíval do svýho židovskýho těla
a našel tam CLB Drakea, jasný?
Certified Lover Boy Drake energii.
Nemám teď Certified Lover Boy Drake energii.
Prostě ji nemám.
Jsem prostě jen Take Care Drake.
Sedím sám někde v italský restauraci
s pár drobnýma, cucám levný víno
a přemýšlím, kdy sakra dojde i na mě, abych byl šťastnej a k někomu patřil.
A co se týče našeho kamarádství,
chováš se ke mně jako Pusha T
a já potřebuju, abys byla spíš jako Future.
Potřebuju podporu místo nadávek.
Možná spíš potřebuješ nakopat, kámo.
Aby ses pohnul dopředu.
Nedáváš mi ani Take Care Drakea,
ale „Houstonatlantavegas“ Drakea.
Mluvím o brečení nad striptérkama. Vzchop se!
Copak to nechápeš? Dej se dohromady.
Máš recht.
Já musím být CLB Drake.
[Mo] Budeš v pohodě.
Jen musíš najít toho pravýho člověka.
Potřebuješ holku, co surfuje, ale taky umí zapařit.
[hraje hip-hopová hudba]
Můžu ti pomoct?
[povzdech]
Bože. Ne, to je dobrý.
Proč se takhle chováš? Jako bys mě odstřihla.
Ne, neodstřihla. Takový kraviny nedělám.
- Změnila sis telefonní číslo? - [povzdech] Ano.
Vidíš? A to ti nepřijde divný?
Chrisi, chceš vědět, proč nám to spolu nemůže fungovat?
Jo, to mě vážně zajímá.
Protože neumíš být upřímnej.
Říkáš to, co si myslíš, že chci slyšet,
ale to já nechci.
A přijde mi, že mě reálně vlastně ani nevnímáš.
Co? Vnímám tě v jednom kuse!
Jsem pořád na tvých sociálních sítích. I teď tě vnímám.
Je to, jak říkal James Baldwin:
„Nejnebezpečnější stvoření na Zemi je chlap,
co nemá co ztratit.“
A to já už nemám, protože jsem ztratil tebe.
Fajn, dej mi telefon.
Holka, úplně jsem se z tebe zapotil.
To je ale náhoda, protože můj táta miluje Jamese Baldwina
a tohle je jedna z jeho nejoblíbenějších hlášek.
A máš tady od něj zprávu,
ať mi přesně tohle řekneš.
- Jsme s tátou v knižním klubu, takže… - Jasně.
- Sbohem, Chrisi. - Je to výměna informací.
- Běž domů. - Mluvíme o různých autorech.
[nastartování motoru]
- Ra-Ra. - Neříkej mi tak. Je to divný.
[hraje hip-hopová hudba]
- [povídání pracovníků] - [zvonění telefonu]
[žena] Dej se dohromady!
Aha, tady je. Největší houpající pták!
[Ezra] Nazdar!
Mám svůj… To ty máš největší houpající penis.
Jsi šéf.
To nebylo moc povedený, Ezro.
Prokrista, fajn. Co bylo, bylo.
Pozdravy mi moc nejdou, tak…
Stačí: „Ahoj.“
- Ahoj. - Obyčejný ahoj.
Něco prohodím. Cokoli.
- Ahoj, šéfe. Kámo. - Kámo.
Zabijáku. Brácho.
Velkej ptáku.
- To ne… - Řeknu cokoli, co chceš.
Tady je! Největší houpající pták na západě.
A máme to. Máš velkej penis.
- Do prdele, omlouvám se. - Ani ti nechci podat ruku.
Děláš obtíž z pozdravu.
Jo.
Co kdybych ti řekl: „Dobrý počasí“? Co bys odpověděl?
„Venku je hezky.“ Co asi?
Tohle bys řekl?
Já nevím. Já jsem…
Zapomeň na to. Zvedni telefon! Honem!
- Rozumím. - Jen tu ztrácíme čas.
- Dělej! Zvedni ho! - Pojďme prodat nějaký věci. Jsi šéf.
- [Don] Hoď sebou! - Jdu na to, baby!
Prachy, prachy, prachy!
[hraje „Gold Fronts“ od Fousheé]
[povzdech]
[navigace] Otočte se do protisměru. Pak odbočte ostře doleva
- a poté se znovu otočte. - Co?
Otočte se do protisměru, pak odbočte ostře doleva
- a poté se znovu otočte. - Co to sakra je?
Otočte se do protisměru…
- [křik] - Do prdele, co se děje? Co děláte?
Pomoc! Jsem napadená!
- Ne, vy mě napadáte! - Vypadněte!
Uklidněte se! Fajn, dobře!
Ale nedostaneš pět hvězdiček. Tohle je sračka!
Naser si. Já nejsem Uber řidič.
Nejste?
Ne, jsem na cestě do práce, magore.
Otočte se do protisměru…
Sakra! Tak to mě moc mrzí.
Ne, nemrzí.
Viděl jste černou holku v levným autě
a řekl jste si, že vaše bílý privilegium
vám dává právo nastoupit a říct mi,
kam mám jet. Vy a vaše rasistická prdel, vypadněte!
Já vím, že tohle zní jako rasismus…
- [ušklíbnutí] - …ale není.
Můj Uber řidič je černá žena, která řídí Mini Cooper.
Její jméno je Hyacinth Ajanlekoko Butatembe.
- Takže… - Jasně.
Takže Hyacinth vypadá jako já, protože všichni vypadáme stejně.
Jako upřímně… Do prdele…
Jste jak dvojčata.
[žena] Panebože! Fakt vypadá jako já.
Je to jako z blbýho romantickýho filmu.
Rád bych vás seznámil.
- Fajn… - Ale vy teda vypadáte líp.
Pane, můžete vylézt z mýho auta? Děkuju.
Hele, omlouvám se. Opravdu.
Tohle bylo šílený.
Vynahradím vám to. Vyznám se v centru.
- Dovedu vás, kam potřebujete. - Nezabloudila jsem.
Otočte se do protisměru, pak odbočte ostře doleva
a poté se znovu otočte.
Dobře, fajn. Ale pohněte,
protože nemůžu přijít pozdě do práce.
- Jasně. Na semaforu doprava. - Tak jo.
Ale nejsem žádnej Řidič slečny Daisy.
Nezabijete mě.
[Ezra] Nezabiju. Ani vy mě.
Nakonec to vy jste mě zmlátila. Já jsem jen…
[žena] Ani vás neznám, sakra.
[Ezra] Jmenuje se Ezra. A vy?
[žena] Amira.
[hraje „Last Time That I Checc'd“ od Nipsey Hussle]
NA ČERNÝCH ŽIVOTECH ZÁLEŽÍ
VÍTEJTE V ČERNÉM BEVERLY HILLS
[muž] Kdo je Ezra?
Hele, kámo, co je ti do toho?
[muž] Co by? Jenom se ptám.
Ezra je někdo, koho jsem potkala a s kým jdu na oběd.
Co to je za jméno, Ezra?
To je jako aktivista občanskejch práv
nebo týpek, co nastoluje mír?
[zasmání] Ne, on je běloch.
[nahlas] Je běloch?
- Nekecej! - Sklapni!
Promiň. To je u tebe novinka.
Já vím.
Zní to zajímavě.
Tak ať se to hlavně nedozví Akbar. Bože.
Hele, nechodím s lidma
na základě tátova rozhodnutí, jasný? Jsem dospělá.
[hraje „The Payback“ od Jamese Browna]
FRED HAMPTON BYL ZAVRAŽDĚN
Ahoj, tati!
Dej mi pusu.
Jak je, chlapče?
Pořád stejný.
Jo…
Hele, zdá se mi to,
anebo se všem černochům víc vlní vlasy?
Koukni se kolem.
Všichni tady mají vlnitý vlasy.
Až na tady toho.
Já jsem tu jedinej správnej černoch.
A jsem na to hrdej.
[smích Amiry]
Ale řekněte mi, jak je to možný.
V týhle místnosti není jedinej pravej černoch.
Za starejch časů
to bylo jediný, co jsi viděl.
A než se nadějeme,
budou teď všichni vypadat jako Bruno Mars.
Dřív, než si myslíš.
To nechápu.
Řekneš mu o svým rande?
Sklapni, Omare.
- Jo, jasně. - Mluvíš o Chrisovi?
Ne, tati, Chris ne.
- Ne. - Ne.
Je muslim, že jo?
[Amira] No…
Jo. Je to Afričan.
Je to určitě Afričan a myslím, že je muslim.
Je sunna nebo šía?
Sunna.
Na ty si dávej bacha. Jsou jako fanoušci Lakers.
Věděj hovno o basketbalu, ale rádi se procházejí kolem,
aby je bylo vidět.
Nejsou spíš šíité jako fanoušci Lakers?
Ti právě objevili to náboženství.
Zmlkni, blbečku.
Co pijete?
Banánovej shake se včelím pylem. Dobrej.
K čemu potřebuješ včelí pyl?
Včelí pyl je skoro jako motýlí prach.
Je to dobrý.
Každým dnem nenávidím svět o trochu víc.
Tohle místo vždycky bývalo naše.
A pak bílí přišli na to,
že Magic Johnson a doktor Sebi vymysleli, jak léčit AIDS.
A že máme skvělý shaky a placky.
Neměli bychom být šťastní, že se nám rozrůstá byznys?
Jo, ale za jakou cenu?
Za finanční svobodu, kulturní moc a rozvoj trhu.
Jednou ti někdo rozbije hubu, Omare.
[smích Amiry]
Hlavně se s tím týpkem modli.
Tak jsem našel mámu.
Modlili jsme se a věděli, že jsme si souzeni.
Nepotkal jsi náhodou mámu v prodejně s autodoplňkama?
Ne, zamilovali jsme se do sebe
skrz naši společnou lásku k Bohu a modlitbě.
- [Amira] Hm. - [Akbar] Je to tak.
Když se shodnete na víře, srdce se přidá.
Hm.
Takže jsem si tu prodejnu vymyslel?
Omare, ty nejsi normální.
[hraje „Classic“ od Meeka Mila]
Počkej, ty chodíš s černou holkou?
Já bych to takhle neřekl.
To mě poser, kámo. Tys ulovil černošku?
To je šílený.
Počkej, to je naprosto mimo tvoji ligu.
Pokud je ta holka fakt taková,
tak jsem si jistá, že voní jako kakaový máslo
a měl bys zpomalit.
Co tím myslíš?
[zasmání Mo]
Že doufám, že z toho vyvázneš živej.
Živej?
Jo, kámo.
V tomhle sociálním klima s tím,
jaký je teď v týhle zemi rasový napětí,
ses rozhodl udělat tohle?
Odvážný, hochu. Fakt.
Já se nic nerozhodl udělat.
Tohle není žádná novinka. Nemluvím o batikovaný teplákovce,
ale o člověku.
O holce, kterou jsem potkal a přišla mi zajímavá.
Je jiná než ty, který znám, tak jsem ji pozval ven.
Kámo, že sis nekoupil batikovanou teplákovku?
Děkuju.
[odkašlání Amiry]
Sluší ti to.
Děkuju.
Pěknej outfit.
Díky. Ty taky nevypadáš špatně.
Gucci pantofle?
[Amira] Proč? Snažíš se mě zesměšnit?
Ne, nesnažím se tě zesměšnit ani náhodou.
Myslím si, že jsou skvělý. A jsou to super boty na první rande.
Tohle je rande?
Jo. Jsme přece dospělí.
Aspoň jeden z nás dvou má zájem toho druhýho poznat.
Potkali jsme se na domluveným místě
a kdybych se zeptal Siri, co je to rande,
popsala by mi to, co jsem teď řekl.
Aha. Tak jo, Ezro.
Snažíš se mě oslnit. Odvážný.
[smích Ezry]
Co se týče tvých pantoflí,
když se ti něco líbí, tak se ti to líbí.
Lidi mají právo se sebeprezentovat.
To je pravda. S tím souhlasím.
[hraje „Stay High“ od Childish Gambino a Brittany Howard]
[neslyšný rozhovor]
[smích Amiry]
Jo.
To vypadá jako pevnost.
- [Ezra] Rozkošný. - Jo.
- [Ezra] Víš, co děláme? Jsme rozkošní. - Jsme rozkošní. Panebože!
[smích Ezry]
- [Amira] Cvoku. - Máme malej stan.
[Amira] To jsem nikdy nedělala.
Nikdy jsi nechodila s tak kreativním dekovým architektem?
Nikdy.
Ani s nikým tak roztomilým.
Ne? Není to sranda?
Jako bychom byli v našem malým světě.
Mám pocit, že jsme v našem malým světě.
Pusť něco. Potřebujem nějakej vibe.
- Jo? - Hm.
A co chceš?
Věřím tvýmu vkusu.
Co třeba tohle?
[z mobilu hraje „Best Part“ od Daniela Caesara a H.E.R.]
Tuhle písničku miluju.
Vážně?
Hm.
[hudba pokračuje]
Hele…
Já rozhodně nespím jen tak s někým,
takže ať se ti to líbí nebo ne,
tak spolu teď chodíme.
Chtěl jsem říct něco podobnýho.
Možná trochu víc dospělýho a míň jako ze střední, ale…
[smích]
Jo. Jsi moje holka, zlato.
Vždyť to víš.
- Jsi mnou posedlá. - [smích]
- Ne! Já jsem posedlá tebou? - Jo, vidím, jak si tu necháváš věci.
- Žid Swagger. - Je to vzrušující.
Teď bych si dala vajíčkovej bagel.
Miluju tě.
Moc tě miluju.
- [Ezra] Nemůžu se ti ubránit. - Moc. [smích]
- [Ezra] Nemůžu. - Zmlkni.
O ŠEST MĚSÍCŮ POZDĚJI
[hudba končí]
Asi jsem trochu nervózní.
Nebuď nervózní. Já jsem nervózní.
Proč jsi nervózní?
Protože mám šílenou rodinu.
Všichni máme šílený rodiny.
- Ne. Jen já. - [zazvonění zvonku]
Ahoj!
[Ezra] Ahoj, jak se máš?
- [smích] - Ahoj.
Mami, tohle je Amira. Amiro, to je moje máma Shelley.
Dobrý den, paní Shelley. Těší mě.
Paní Shelley?
Máma by mě zabila, kdybych vás tak neoslovila.
Jestli je ti to pohodlný, tak mně taky.
Panebože, ty jsi tak krásná.
Miluju tvoje vlasy. A miluju tvoje ruce.
Máš tak krásný prstýnky.
- Děkuju. - Nádhera.
A tohle? Vaše jména.
A co ušní lalůčky a šlapky na nohách?
- Zmlkni. Rád mě napomíná. - [smích Amiry]
Ale lalůčky máš krásný. Jasně.
- Tak pojďte dovnitř. Není to zábava? - Jo, skvělý.
Zlato, pojď se seznámit s Amirou.
Doufám, že to říkám dobře. Amira.
- Amiro, Arnold. - Jo, Amira. Prostě Amira.
Pojďte dál a posaďte se.
- Amiro. Jo. - [Amira] Jo.
[Shelley] Máme sýr a krekry,
ale pokud byste chtěli něco dalšího,
řeknu Lupitě, ať zaběhne do obchodu.
Stejně tam půjde, protože vyzvedává prádlo.
Ona je z Guatemaly.
Lupita.
Ale víte, jsme skoro jako sestry.
Vlastně je součástí rodiny.
V podstatě to pro ni vůbec není práce.
[zdvořilé zasmání Amiry]
Jsem si jistej, že to pro ni je práce.
Nemyslím si, že sem Lupita chodí jen tak pro bono
za žádný peníze. Že jo?
- Ale no tak. - [Ezra] Že mám pravdu?
[Shelley] Jo, já to chápu, ale…
Děkuju moc, ale nebude to potřeba. Tohle vypadá skvěle.
- Děkujeme. - [Shelley] Není za co.
Pochopila jsem dobře, že jsi stylistka?
Jo, tak trochu jsem kostýmní designérka, ale je to skoro jako stylistka.
- Jasně. - A má nejlepší styl ze všech.
- Jo. - [Shelley] Ano, to vidím.
Popravdě, já jsem taky tak trochu stylistka.
- To máme společné. - [Amira] Vážně?
Ezra mi nikdy nic takového neřekl.
Jasně že ne, protože je to lež. Něco takovýho slyším poprvý.
Ne. Dělám stylistku sobě a tátovi a Arnoldovi
- a pár kamarádům. - Jasně.
Vždycky jim obměňuju šatníky.
Aha. A jak to děláte?
No, já jim to řídím.
Třídím.
[Shelley] Přesně. A pak dávám věci na charitu.
Prostě jsem známá svým dobrým vkusem, ale…
Nechci se vychloubat. To znělo hrozně vychloubačně.
[nervózní zasmání Ezry]
No, Amiro, odkud vlastně jsi?
Odtud. Teda přesně z Baldwin Hills.
Panečku. Baldwin Hills.
To je něco.
Pokud vím, tak Mike…
Magic Johnson udělal v té čtvrti spoustu skvělých věcí.
[Arnold] Skvělý hráč.
Hrál s obrovským entuziasmem.
- Přesně. - A ten úsměv!
- [Shelley] Má úžasný úsměv. - [Arnold] Jo.
[Shelley] Já jsem ho jednou viděla v supermarketu. Je fakt vysokej.
Vlastně jsme to tam měli možnost koupit.
- Myslím, že to bylo před 15 lety… - No jo.
- Ale Arnoldovi se nechtělo. - [imituje výstřel]
Je fakt velká škoda, že jste promeškali první vlnu
dostat se do vyšší sociokulturní vrstvy.
Tohle je naše milá a velmi názorově vyhraněná dcera Liza.
Seznam se s přítelkyní svého bratra.
Ahoj.
Teda…
Čau.
Fajn. To stačí.
[smích Shelley a Arnolda]
Ta už není volná.
[smích Shelley]
Liza je homo. Je teplá. Lesba.
- LGBTQ. - [Shelley] Má to všechno.
Což milujeme a akceptujeme, protože to je náš vibe.
Na tom si ujíždíme.
Já myslím, že to pochopila. Zas dělá ty uvozovky?
Jo, rozehřívá se.
[smích Shelley]
Máš moc hezký brýle. Jsou fakt cool.
Děkuju. Vyrobila jsem si je z recyklovaných plechovek.
Opravdu?
Klidně ti taky jedny vyrobím. Nebo ti můžu dát tyhle. Jsou…
Fajn. Chtěla bych otevřít tohle téma a chci vědět, co vy na to.
A sakra.
- Myslím si… A vždycky jsem… - Tak jo.
…si myslela, že policajti
se chovají jako hovada k černým lidem.
A naprosto to nenávidím.
- Nicméně je to hrozná práce. - Tati.
Mami, pomůžu ti s něčím v kuchyni.
[Shelley] Co?
Nikdy v životě jsi mi s ničím pomoct nechtěl.
Já vím, tentokrát chci.
- A víš, co ještě? - Pojď.
Hráči by měli během národní hymny pokleknout.
- Myslím si to. - [Ezra] To stačí. Dík.
- Nejen oni. Všichni. - [Ezra] Jdeme zkontrolovat kuchyň.
- [Shelley] Co je? - [Ezra] Dík za názor.
[nervózní zasmání]
Omlouvám se za mámu. Je někdy kretén.
Máš hezký copy.
Děkuju.
Xzibit měl copy.
Hm.
- Jo. - Pamatuješ si pořad Vyšperkuj mi káru?
Miloval jsem to.
Připadal mi tam super. Úplnej gentleman.
Nenarazilas na něj při nějakým projektu?
- Ne. - Ne? Hm.
- A pořád rapuje? - Tati, přestaň.
- Co? - Prostě přestaň mluvit.
- Mám X do Z rád. Co naděláš? - [Liza] Tati!
- Pojď sem. - Hele, co se to s tebou děje?
Mohla by ses zklidnit? Všechno, co děláš a říkáš,
je úplně mimo mísu.
Jsi pěkně hnusnej a otravnej. Jasný?
Jo, to jsi.
Já jsem jen sama sebou a jde mi to skvěle.
Celej svůj život jsem byla sama sebou.
A fakt nepotřebuju, aby mi můj syn říkal, jak se mám chovat.
Panebože!
Jde o ty věci s policií a Magic Johnsonem, mami.
Mluvíš s ní jako s černoškou,
ne jako s mojí přítelkyní, která je člověk.
- To je tak absurdní. Já jsem… - Vážně?
Jo, jasně že jo. Říkala jsem to všem.
Reálně jsem řekla, že bych chtěla vědět, co na to řeknete.
Nezajímá tě to. Neposlouchala jsi tátův názor na policejní brutalitu.
- Popravdě… - Nikdy jsi nepoložila takovou otázku
během žádný večeře za celej můj život.
- Já o tom mluvím hodně. - A s kým?
Třeba se svýma kamarádama, s lidma, co znám.
- Pořád mluvíme o policejní… - Jmenuj jednoho.
Marilyn.
No…
Josephine…
S ní se bavíš o policejní brutalitě?
To si teda piš.
- Nemůžeme se toho nabažit. - Nevěřím.
Je to hodně žhavý téma.
Dobře. Mohli bychom toho teď nechat?
Prosím.
Teď jde o setkání s tou milou slečnou v obýváku.
A musím ti říct, že je naprosto úžasná.
- Vážně? - Vážně.
A já mám na lidi čuch.
- [šeptem] Ne, nemáš. - Každopádně je úžasná.
Já vím.
Co?
Já ji chci požádat o ruku, mami.
- Ach! Panebože! Můj Bože! - Pšt!
Jsem nadšená.
Jsi s tím v pohodě?
Samozřejmě, že jsem. Proč bych s tím neměla být v pohodě?
Není to židovka.
Ezro, jsi můj malej chlapeček.
A našel sis skvělou holku, která tě udělá šťastným.
Konec příběhu.
Jistěže by bylo fajn, kdyby byla židovka. To jo.
Naše počty se zmenšují a tvůj život by díky tomu byl jednodušší.
Ale tohle je taky fajn!
Naše rodina se rozrůstá cool bláznivým a hipster způsobem. Bomba.
Panebože! Já budu mít černý vnoučata!
Dobrý. Ježíši Kriste.
Jsme barevná rodina! My jsme budoucnost!
Mami, tohle už prosím neříkej. Ani si to nemysli.
- Co? - Vím, že je to vzrušující, ale…
Je to úžasný.
- Jo. - Jasně, budu mlčet.
[Arnold hraje na klavír] ♪ Už láskou nejsme zaslepení. ♪
♪ Když láska námi zmítá když u srdce nás píchá… ♪
♪ hádky vládnou každodenní. ♪
♪ Choval jsem se jako vůl, ani ty nemáš čistý stůl. ♪
Co se to kurva děje?
To je pravda.
♪ I když láska někdy bolí, jsi pro mě vždycky ta první. ♪
♪ Opravdu není kam se hnát. ♪
♪ Jsme prostě jenom lidi. ♪
To je taky pravda.
♪ Někdy tápeme, kam jít. ♪
Kam?
Omlouvám se.
V pohodě.
[zpívá]
- [Mo] Jsem šťastná za tebe. - [Ezra] Dík.
Už jsi mluvil s její rodinou?
Ne.
Máš to v plánu?
Jo, jen jsem je ještě nepotkal.
Takže chceš požádat o ruku jejich jedinou dospělou dceru
s tímhle pidi prstenem
a ještě neznáš její rodiče?
Ty jo. Bílí vážně žijou podle vlastních pravidel.
Pro ten prstýnek vymysli nějakej příběh.
Jo, je malej.
Myslíš, že mě její rodina odsoudí?
Já tě soudím. Je strašnej.
Jo, taky mě to už napadlo.
Řeknu, že je mojí babičky z holokaustu.
- To je dobrý. - A hotovo. Vymalováno.
Protože jakmile řeknu holokaust, budou jak…
Je to dobrý, ale musíš ho vyndat z týhle krabičky.
- Máš pravdu. - Měl bys ho dát do brašny a ušpinit ho.
- Jo. - Měl by mít nějakou patinu.
Jo, musím ho stoprocentně zašpinit.
Každopádně.
Jo, dobrá připomínka.
- Je to plán. - Dík. Vážím si toho.
[hraje „6 'n the Mornin'“ od Ice-T]
Moc rád vás poznávám.
Jak se máte?
Řekněte mi o sobě. Co děláte? Jak je v práci?
Povídejte.
Práce? V práci je fajn.
Vydělávání. Já vím.
Já vím. Sám vydělávám. Znám to.
[tiché zasmání]
Chodíš sem často, nebo jen pro jídlo a očumovat naše ženy?
To je dobrá otázka.
Jo.
[matka] Hm.
Řekl bych, že jsem asi jeden z těch lidí, co chodí kamkoli.
- Chodí kamkoli? - [Ezra] Jo.
Jsem svým způsobem něco jako chameleon.
Jdu do Marathonu, koupím si mikinu a nějaký ponožky,
nebo si jdu třeba zahrát do Langston Hughes Parku.
A Roscoe's je jedna z mých nejoblíbenějších restaurací.
Jejich Carol C. specialita je bomba. Kde je číšník?
Jdu se podívat, jestli je někde tady,
protože mám pocit, že bychom měli…
Určitě si zasloužíte víc.
Tohle je tvůj bílej děda. Chodí mě strašit.
- Cože? - Nikdy mě neměl rád.
A začalo to tím, že do tebe dal ty silný geny,
který zjemnily kafe v mých dětech.
Akbare, mluvíš jako blázen.
A pak zasadil pilulku jedu do mojí malý holčičky.
A z té vyrostl tenhle bílej kluk, kterej nás pozval na oběd do Roscoe's.
Naše děti mají spoustu krásných kulturních zážitků
s mým milovaným dědou, takže prosím přestaň.
Dostali jen zmatení.
Nejsou zmatení.
Ale jsou. Tohle snad není zmatení?
Chci tím jen říct,
že se nepotřebuju hádat před tímhle bílým klukem.
Já se nebudu přetvařovat, jak se ohledně něj cítím.
Budu si říkat, co chci, a ten bílej kluk mě naprosto nezajímá.
Já po tobě nechci, abys to dělal.
- Ty o tom mluvíš. - Ahoj.
[odkašlání] Jsem zpět. Mluvil jsem s číšnicí.
Byla pěkně naštvaná, že ji ruším o kuřpauze.
No…
Chápu, že si asi říkáte, proč jsem vás pozval na oběd.
Přemýšlela jsem nad tím.
Proč tady do prdele jsme?
[Ezra] No…
Chtěl bych…
Chtěl bych se na chvíli ohlídnout do minulosti.
Například Ježíš Kristus byl napůl černoch a napůl žid.
Začneme s Ježíšem. Legenda, že?
Ježíš Kristus měl, aspoň si myslím, rasově smíšený děti.
Což je skvělý. Protože rasově smíšený lidi jsou úžasní.
Máte Mariah a pak Dereka Jetera
a pak nejlepšího z nejlepších. Byl taky smíšenej.
Prosím?
Nejlepší z nejlepších.
Jo, chápu. Ale koho tím myslíš?
Náš týpek. Legenda.
Malcolm X.
Náš týpek.
[pohrdavý smích]
Ne, je nejle… Ne, můj týpek, Mr. X.
Ale já jen říkám, že je smíšené rasy,
a kdybychom s Amirou měli dítě,
bylo by smíšené rasy a bylo by to moc fajn dítě.
Možná ne tak důležitý jako Malcolm X, ale možná…
Možná by můj syn byl důležitý jako Malcolm X.
Nevím, protože jsem…
Amira není těhotná. Není těhotná.
Protože my ani neděláme takový věci.
A když jo,
tak si dávám pozor.
A ona není prudérní. Ví…
- Ví přesně, co dělá, a já to respektuju. - Jo.
Chci říct, že miluju vaši dceru a…
Já ji miluju a byl by ze mě dobrý manžel.
Co se to do prdele…
Vím, že jsem citoval Forresta Gumpa.
Citoval jsem Forresta Gumpa.
A víte, kdo je nejlepší kamarád Forresta?
Bubba.
Co?
A Bubba je černoch a Forrest běloch.
Vždyť je to jasný jako facka.
A víte co? Nebylo to o rase.
Bylo to o krevetě a partnerství a fungovalo jim to.
A s Amirou jsme udělali spoustu podobných věcí,
jako dělali Bubba a Forrest, a teď jsme tady
a chci si vzít vaši dceru, pokud s tím souhlasíte.
My jsme Forresta Gumpa nikdy neviděli.
[nádech]
To se mi snad jenom zdá.
Nestačí, že mě donutíte se naočkovat, abych mohl jít do kasina.
Teď už jdete i po mých dětech?
[matka] Hm.
Ty si chceš vzít moji dceru?
Ano, chci.
No, Ezro…
Tak to zkus.
- [zaťukání na dveře] - Někdo tu je. Je to on, mami.
Jo, budu si to pamatovat.
Ahoj, jak je?
Právě jsem mluvila s mámou.
Aha, tys mluvila s mámou. Říkala ti něco?
O…
Říkala mi, že jsi pozval ji a tátu na oběd.
Byla to hrůza. Naprosto jsem vypnul. Posral jsem to.
Vážně. Nic si nepamatuju.
Naštěstí pro tebe si moji rodiče pamatují všechno.
Proč jsi bral moje rodiče na oběd do Roscoe's
a neobtěžoval ses mě zeptat?
Prostě jsem zkoušel štěstí, víš? Zapomeň na to.
Zapomeň? Ne, Ezro, pokračuj.
Chtěla bych vědět všechno o tvým úžasným plánu.
[povzdech]
To bys nepochopila. Stačí?
Panebože.
- Chtěl jsem vzít tvoje rodiče ven… - Počkat, panebože.
…abychom se dobře najedli.
- Bože! - A chtěl je požádat o požehnání…
- Bože! - …a měl jsem v plánu žádost o ruku,
kde bych napodobil naše první rande, ale pokazilo se to.
- Nepokazilo se to! - Ne, je to pokažený.
- Ne, Ezro! - Tvůj táta se naštval.
- Co? - Pořád to můžeš udělat.
Kdy?
- Teď! Hned teď! - Jako teď?
Jo, hned teď.
- Hned? - Pospěš si!
Fajn. Na to si sundám boty.
Amiro…
hrozně tě miluju.
Nikdy v životě jsem si nepřipadal nikým tak pochopenej.
Jsem omámenej tvojí krásou,
tvojí inteligencí a grácií.
A jak si děláš všechno podle svého.
A pokud chceš,
udělám všechno proto, abych ti zařídil krásnej život
plnej lásky, smíchu a radosti.
Amiro, vezmeš si mě?
Samozřejmě!
Fakt?
Ano!
Děkuji ti…
[oddechnutí Ezry]
[radostné zavýsknutí]
Je z doby holokaustu. Proto je tak malej.
- [Amira] Miluju tě. - Já tebe.
[Amira] Potřebuju ho vidět na světle.
Není moc malej?
Ne, je krásnej.
Jakej že je ten příběh? Je tvojí babičky?
Jo, byl babiččin. Ta ho dostala za holokaustu, nebo co.
Ale jak starej je, pokud je z doby holokaustu?
Pár let to bude.
Myslím, že se zasnoubila, když jí byly tři nebo čtyři.
- Byly jiný časy. Chápeš? - To je blbost.
- Bylo to jiný… - Zbláznil ses?
- Tenhle je krásnej. - Jo, to je.
[smích Amiry]
[Ezra] Done, znám tě celej život a byl jsi skvělej šéf.
Vyrůstal jsem s tvýma dětma. Jezdili jsme na společný dovolený.
- Hm. - Jsi pro mě jako otec
a pracovat pro tebe mi změnilo život.
Ale nastává nové dobrodružství.
Všechno? To bylo skvělý.
Opravdu skvělý.
Dobrodružství podcastů.
Možná vynech tu část s podcastem.
Jdu zvracet.
Ne, počkej. Ne, omlouvám se.
- Zlato, já to… [výdech] - Poslouchej mě. Uklidni se.
Děláš správnou věc. Jen to musíš udělat.
Rozumíš? Máš šťávu!
Zopakuj to. „Mám šťávu!“
Mám šťávu.
- Mám šťávu! - Mám šťávu.
Řekni to tvrději. Mám šťávu!
- Mám šťávu! - Musíš si věřit!
- Mám šťávu! - „Nejsem zbabělec, mám šťávu!“
Nejsem zbabělec jako Don, mám šťávu! Kurva!
- Tečka. - Tečka!
Bezva. Až se vrátíme domů, koukneme se na Respekt.
Shelley ti to určitě nedovolila.
Tohle je fakt urážlivý.
- Vážně? - Viděl jsem Respekt víckrát než ty.
- [smích Amiry] - Miluju tě.
- Taky tě miluju. Máš to v kapse. - Fajn.
Jdeme na to, Done! Malej podělanej Done!
Jdu si pro tebe, Done!
- Tak jo. - Jdeme na to!
[hraje hip-hopová hudba]
[Don] Mě to nezajímá, Javiere.
Prostě to sežeň.
Řeknu ti to takhle. Je mi to úplně u prdele.
Moje Maserati vypadá, jako by ho ojel celej basketbalovej tým,
tak to naprav!
Ježíši.
Co je?
Auta, co?
- Jo. - Hm.
No, mimochodem…
Mám pocit,
že už nebudu…
Že už nebudu chodit na tuhle adresu…
- Co? - …do práce.
- O čem to tu mluvíš? - Já budu na jiný adrese.
Nebudu pracovat tady na týhle adrese, takže budu na jiným místě
a tam budu dělat práci, která je jiná.
Snažíš se snad dát výpověď?
Jo. Nazdar.
Ubohý! Kdo píše výpověď Helveticou?
Tys mu řekl: „Naser si, Done“?
Tak nějak.
A co na to on?
Řekl: „Jsi skvělej chlap a mrzí mě, že jsem nebyl lepším šéfem.“
A já jsem řekl, že je to v pohodě,
ale zároveň… Přestaň!
- Tečka. - Tečka.
To je skvělý.
- Na respekt! - Na respekt!
[Ezra] Mmm!
Fajn.
Bavme se o svatbě, než mi dojde, co jsem udělal.
No…
Dobře.
To je zneklidňující odpověď.
Ne, zlato, omlouvám se.
Ty víš, jak tě miluju. Fakt jo.
A jéje.
Jen mám trochu strach.
Co jsme se zasnoubili a koupili dům,
mě moje rodina pořád konfrontuje.
- A ne v dobrým. - Nenávidí mě.
- Ne! - Tvoje rodina mě nenávidí.
To není pravda. Akorát tě ještě neznají. Myslím si,
že to chce prostě jen čas, aby si mohli zvyknout.
Popravdě, myslíš, že je tvoje rodina nadšená,
že sis vybral černošskej zadek?
Myslím, že velká část je s tím v pohodě.
[povzdech] Tak jo.
Nech mě přemýšlet.
[povzdech Amiry]
Zbývá nám udělat už jen jednu věc.
[Shelley] Dívejte se. V tomhle domě je tolik různých barev.
- Což je hodně povznášející. - [Arnold] Živé.
- Vážně jo. - Díky.
A my jsme z dětí velmi nadšení.
- [matka] Hm. - [Shelley] Koukejte. Jsou rozkošní.
Už jste si udělali nějaké svatební plány, miláčci?
No, už jsme měli pár nápadů.
Jo, rádi bychom něco menšího a intimního.
- Něco, co by nás vystihovalo. - [Shelley] Aha.
Měli bychom se pobavit o tom, kdo bude oddávající.
Jo, Arnold už to domlouval s rabínem Singerem.
- Singer s tím počítá! - [Shelley] Bylo by mu ctí.
Rabín Singer?
Takže vy nebudete mít imáma?
Kdo je „i máma“?
- Žádná „i máma“. Imám. - Imám.
Můžete to vyhláskovat?
Já ti to pak vyhláskuju. Je to rabín pro muslimy.
- Děkuju. - No jasně.
Takže vy jste muslimové?
- Ano. - Ano, to tedy jsme.
- To je skvělý. - Proto mám tu korunu.
Ano, je úžasná. Líbí se mi.
Zlato, nechtěl bys jim říct příběh s tou korunou?
Ta kufi, kterou mám právě na sobě,
je dárek od ctihodného Louise Farrakhana.
Miluju Farrakhana.
Ty miluješ Farrakhana?
Ano, nemůžu se nabažit.
Je jeden z nejlepších. Další z nejlepších.
- Vážně? Co miluješ na Farrakhanovi? - Jo, co na něm miluješ?
Asi to stejný, co vy. Akorát víc.
[Shelley] Hm.
Můžeš být konkrétnější?
Jo. No…
To, co na něm miluju nejvíc, je jeho obecnej vibe.
- [Akbar] Aha. - Neřeší žádný blbosti
a jde přímo k věci. A přijde mi, že to říká tak, jak to někdy musí být.
- Zlato, přestaň. - Jo.
Měl bys doříct ten příběh o naší soukromé večeři s ministrem.
Jo, byli jsme požehnáni přítomností ministra
a já jsem s ním mohl asi hodinu mluvit.
- Aha. - [Akbar] Mluvili jsme o všem.
Kam jsme se posunuli a kam se ještě můžeme posunout.
Opravdu?
A na konci debaty si sundal svou kufi
a položil ji na moji hlavu,
takže je to můj nejvzácnější dar.
Není to úžasné?
Vy víte něco o práci ministra?
Já teda vím jenom, co řekl o židech.
Pojďme si dát večeři. Jsem extrémně hladovej.
Zvedneme se a najíme.
Jo!
Našel jsem zrovna novou satelitní stanici v rádiu.
Je plná pecek z devadesátek ze západního pobřeží.
Jo, tati. Vidím tě, jak jedeš po Xzibit dálnici,
ale pojďme se věnovat večeři, kterou udělala Amira. Je geniální.
- Dobrá, pojďme se najíst. - [Ezra] Fajn.
Počkat. Vy se nemodlíte?
- To… - Jasně že jo. Chtěl jsem se pomodlit.
- My se modlíme vždycky při jídle. - Vždycky.
V muslimským stylu. Ale když jste tu vy, tak byste to asi měl vést vy.
- [matka] Hm. - Dobrá, řeknu chvály.
Všechna chvála Alláhovi, který nás nakrmil,
- poskytl nám pití… - [šeptem] Zavřete oči.
…a učinil nás muslimy.
Všechna chvála Alláhovi, kterej mi tohle dal
bez jakékoli myšlenky poskytnuté ode mě.
Přesně.
[mluví arabsky]
- Amin. - [Ezra] Přesně tak.
- Amin. - Amen.
- Amin. - Amin.
Amin, já vím.
Sám bych to neřekl líp.
Ezra mi říkal, že jste prý měli loď, když byl malý kluk.
Tak mě napadlo, že bychom si mohli jeden den
pronajmout loď a vyjet si. Všichni.
- Ano! - To by bylo skvělé.
My o tom popřemýšlíme.
Černoši nemají úplně dobrý vztah k lodím.
To je pravda. Nebo k vodě.
- Jo. - [smích] Trošku jako židé k vlakům, že?
[Arnold] Přesně. Bingo!
[smích]
Vy se snažíte srovnávat holokaust s otroctvím?
To ne. To bych neudělala.
Ale když se nad tím zamyslíte,
černoši a židé mají trošku podobný problém.
[Arnold] Hm.
- [Shelley] Jo. - Takže je vlastně trošku porovnáváte.
- [Shelley] Jen trochu. - Mohla bys mi poslat ty brambory?
- Asi těžko. - Židé byli v podstatě první otroci.
- [Shelley] Jo. - [Arnold] Prvootroci.
- [Shelley] Zajímavé. - Zacházíte až do Egypta?
Víte, že to bylo před 3500 lety?
A otroctví je od nás vzdálené jen o naše prarodiče.
To je pravda.
Moje prababička sbírala bavlnu.
Nemyslím si, že chtěli říct…
- Pravda. - Má babička sbírala bavlnu.
Nemusíme až do Egypta. Stačí jít zpět o 75 let.
Židé tvoří půl procenta světové populace,
protože jsme byli systematicky likvidováni.
Přesně tak.
Ale tomu půl procentu populace, které tvoříte,
se teď daří celkem dobře.
Ano, dobře. Ale…
Je to proto, že se všichni hodně snažíme.
Třeba Arnold.
Pracuje s extrémním nasazením ve svém oboru.
Je to pediatr. Vážně maká.
A co dělal jeho otec?
Byl pediatr.
A co jeho otec?
Byl taky… pediatr.
Jo, takže to tak trochu je…
- Byl to sázkař. - Jo, dělal to jen bokem.
Dělal to jako bokovku.
Jen říkám, že naši lidé sem přišli s ničím stejně jako všichni ostatní.
Spíš jste sem přišli s penězi,
které jste vydělali na trhu s otroky
- jako všichni ostatní. - Co?
Kázat. Tohle by se mělo kázat.
[matka] Je to naprostá pravda.
- Máte pro to nějaké důkazy? - Zlato, zajdi mi pro peněženku.
Mám tam spoustu důkazů.
Já jsem na tuhle konverzaci připravená.
Co kdybychom to ukončili? Když si večer zapnu zprávy,
nevidím lidi v jarmulkách, co střílej jen proto, že jsou venku
- a existují. - [Shelley] Hele.
- Nemáte tušení, o čem mluvíte… - Není otázkou…
Tohle je velmi nepříjemná konverzace.
Tak kde jsou ty šťouchaný brambory?
Co se s nima stalo?
[kašlání] Můžeme sfouknout ty svíčky? Mám na ně alergii.
- Zlato, můžeš posunout ty svíčky? - Samozřejmě.
[Akbar] Nemůžeme je dát pryč? Smrdí jak hovno.
[překřikování všech]
Když moje babička sbírala bavlnu, tvůj děda seděl v teplé ordinaci.
Jo, to je pravda.
Mami, sedni si, prosím.
[překřikování všech]
- [křik] - [křik]
[křik všech]
[Ezra] Do prdele! Potřebuju nějakou vodu nebo něco!
- [křik všech] - Ne!
- Bože! - Dělej!
Ať nezapálíme dům! Panebože!
[Shelley] Bože.
Kurva.
[povzdech Amiry]
Tak co budeme dělat?
- Ohledně kufi? Je zničená. - Ne, ohledně rodičů.
Kašli na to.
Vždyť nás to nemusí zajímat.
Tvůj táta je urputnej, ale to víme.
Nechápu, co tím myslíš.
Za celou dobu se neusmál, neřekl žádnej vtip.
Jako že můj táta je naštvanej černej chlap?
Já neřekl, že je naštvanej.
Jo, říkáš, že černoch je urputnej,
čímž naznačuješ, že je.
Je to černoch a je urputnej.
Jo, ale říkat jako bílej člověk o černým,
že je agresivní nebo urputnej, bys neměl.
To je pasivně agresivní, když říkáš, že je naštvanej černoch.
- Mám říct, že není urputnej? - Radši neříkej nic.
Hádat bych se měla leda s tvojí mámou.
To ona zapálila tátovu kufi.
Co je na ní špatnýho? Je trošku idiot,
ale myslí všechno dobře.
A neudělala to úmyslně.
Tím si nejsem tak jistá.
Nebudu se hádat o něčem tak absurdním. Jo?
[povzdech]
Pojďme se pobavit o rabim.
Toho nepotřebujeme. Ať nás oddá nějakej kamarád.
Chci, aby to byl náš imám.
Váš imám?
Hm.
Dobrá, slečno,
- odkdy jsi taková muslimka? - Vždycky jsem byla.
Narodila jsem se jako muslimka a pro tátu je to důležitý.
- Ty jsi včera snídala muslimskou slaninu? - Vlastně jo. Byla židovská.
Židovská slanina?
Já o sobě neříkám, že jsem žid. Jím slaninu každej den.
Dobře. A co jako?
Chceš, aby nás oddal imám. Mám taky nasměrovat postel k Mekce?
Vlastně jo. To bych moc ráda.
Miluju, jak se z tebe před čtyřma hodinama
- stal oddanej muslim. - Jo.
Tvůj táta slyšel „Bojuj proti síle“ a změnil si jméno z Woody na Akbar.
Tak tohle už bylo trošku přes čáru. Uklidni se.
Ale vždyť tohle jsi mi sama řekla.
Jo, ale ne proto, abys to pak jednou proti mně otočil.
Chováš se tak trochu jako kretén.
Já se tak chovám?
Jo.
Tak jo.
Víš co? Já se vážně nechci hádat.
Nechme to být. Dobře?
Dneska toho na nás bylo moc. Nechci se hádat.
Já taky ne.
[povzdech]
Myslím, že nejlíp uděláme,
když se oba dva zamyslíme, co dál.
Souhlasím.
Navrhuju, že s nima už nikdy nebudeme mluvit,
ani se s nima neuvidíme.
To nemůžeme udělat.
Mám spíš pocit, že pomůže, když s nimi budeme trávit víc času.
Když ty a můj táta někam půjdete jen spolu.
To zní skvěle.
A tak by tě mohl aspoň trochu víc poznat.
Uvědomí si, co mezi sebou máme.
A mohl by se cítit líp a ty taky.
- Dobře. - Fajn.
- [povzdech] - Tak jo.
Jdu spát. Dostala jsem menstruaci a je to peklo.
A já jsem zas nedostal menstruaci už 35 let.
Asi bych měl zajít k doktorovi.
[smích obou]
[hraje „Hood Took Me Under“ od Compton's Most Wanted]
Amira mi říkala, že ses vzdal práce ve financích,
abys mohl dělat podcast.
[povzdech] Jo, to je pravda.
Vím, že to zní šíleně.
Takže ty víš, že to zní šíleně?
Jo, nebo takhle…
Víš, že to zní šíleně.
Já vím. A ona prostě…
Amira je úžasná a řekla,
že život je krátkej a že mám jít za svým snem.
A jak zajistíš moji dceru, když půjdeš za svým snem?
Máš snad nějakej snovej Bitcoin
nebo deset snovejch mega nebo tak?
Nemám snovejch deset milionů.
Ale dám tomu všechno, co dokážu.
Dáš tomu všechno, co dokážeš?
To zní jako bělošský hovno.
„Dám tomu všechno, co dokážu.“
Jo, chápu. Unesu takovýhle vtipy. Naprosto.
To není vtip.
Ne, já vím, že není. A myslím si, že to děláte dobře.
Jenže já se o nic nesnažím. Opakuju jen to, cos právě řekl.
Jo, takže jste mě nenapodoboval.
Já jsem neříkal, že jste mě napodoboval.
Kámo, já nikoho nenapodobuju.
Já si nemyslím… Nemyslím si, že mě napodobujete.
[Shelley] Jsem opravdu moc ráda, že jsem poznala tvé rodiče,
ale cítím se špatně kvůli kufi tvýho táty.
Chápeš?
Vlastně mám malinkej kousek, co z ní zbyl,
a říkala jsem si, že bych ho mohla zarámovat.
Ne. To je v pohodě.
Jsi si jistá? Mohla bych to vzít do Michael's.
Oni to tam umí.
Neřekla bys to do hobby obchodu, ale jsou fakt dobří.
On má doma hodně kufi. Je to v pohodě.
- Opravdu? - Ano.
Super. Má na ně vlastní skříň.
Ne, nemá na ně skříň.
Jen si dělám srandu.
Je to taková honosná výstava.
No jasně. Určitě je to jen malá hezká polička.
[hraje „N****s in Paris“]
Miluju tuhle písničku.
Pardon. Já ji miluju.
Jo, je dobrá.
Je provokativní. Lidi z ní šílej.
A proč ji máš tak rád?
Je skvělá, je provokativní.
Jo. Líbí se ti text?
Já si myslím, že je to pecka. Opravdu pecka.
Řekl bys mi ještě jednou, jak se jmenuje?
Zapomněl jsem název.
- Jak se jen jmenuje? - Je provokativní.
- [hudba pokračuje] - [neslyšně]
Já nevím.
- Není to něco „V Paříži“? - Nevím. Něco v Paříži.
- Jak to je? - Nebude to „Půlnoc v Paříži“?
Ne, to není ono.
Není to „Půlnoc“. Je to spíš…
Někdo jinej je v Paříži.
„Parta kámošů v Paříži“?
Už seš blízko.
Není ti zima?
- Ne. - Jsou tu i vyhřívané sedačky.
- V pohodě. Děkuju. - Je to příjemný.
Dobře.
- [v rádiu hraje „Rise Up“ od Andry Day] - Tu písničku miluju.
Líbí se ti?
- Jo. - Znám ji.
[Shelley zpívá falešně s rádiem]
Zabije mě.
[zpěv pokračuje]
[falešný zpěv vysokým hlasem]
Tuhle část zbožňuju.
[falešný zpěv vysokým hlasem]
Víte, co je vtipný? Sice neznám název té písně,
ale myslím, že to není to, co se mi na ní líbí.
Líbí se mi to, o čem je. Což je přátelství
s Paříží v pozadí.
[falešný zpěv]
Je to prostě o všech. Chápete?
Možná víc o vašich kamarádech než o mých.
Ale měli bychom jet do Paříže.
- Všichni čtyři? - Jo, všichni čtyři.
Pak budeme skoro jako ta písnička,
když pojedeme do Paříže.
Bude to 75 % týhle písničky, když spolu pojedeme do Paříže.
Teď vám teda úplně nerozumím, ale…
[falešný zpěv vysokým hlasem]
Tohle nedávám.
[falešný zpěv vysokým hlasem]
[hraje „CussWords“ od Too $hort]
[muž] Neříkal jsem, ať sem netaháš žádný zbraně?
Dej tu sračku pryč, říkám ti to už potřetí.
Smrdíš jako kráva!
[smích všech rychle utichne]
Nazdar, Aku. Jak je?
- Fajn, Ante. - [Ant] Pojď dál.
- Zvládneš mě? - Jasný, ty a tvůj…
pigmentově zaostalej kámoš si můžete sednout,
ať mi tu nevykrvácí.
Snad to nepotrvá dlouho.
Nemáš problém se tu upravit, že?
Ne, jsem v pohodě. Je to tu skvělý.
Přesně tak.
Až na to, že mě nikdo neinformoval o jistým dresscodu.
[Akbar] To je v pohodě.
Akbare, tvůj bílej bratranec?
Ne, brácho. Já toho týpka v podstatě ani neznám.
Bílej bratranec?
Já to nejsem.
Bílej bratranče.
Jsem bílej bratranec.
Co je, kámo?
Nemohl by sis svlíknout tu mrtvou mikinu?
Má špatnou barvu. Prostě si tu sračku sundej.
Sakra.
No jasně. Stejně je tu hrozný vedro.
Ještě před chvílí ti byla v autě hrozná zima.
Protože mi klimatizace foukala přímo na krk
a bál jsem se, že dostanu streptokoka. Ale teď už ne,
protože jsem v tomhle malým prostoru se spoustou lidí.
Takže v pohodě. Sundám si mikinu.
Počkej chvíli. Seš si jistej, že to chceš udělat?
Nevíš totiž,
co se stane, až si tu mikinu sundáš.
Jeho banda tě nažene do kouta ve sprše.
Budeš bojovat o svou mužnost každej den, dokud to nevzdáš.
Bude z tebe jen hadrová panenka.
Jen hadrová panenka?
Nechají tě prát jim prádlo a nosit jídelní tácy.
A poslední obličej, kterej uvidíš, než budeš usínat s brekem, bude jeho.
A první obličej, kterej uvidíš ráno,
bude taky jeho.
Stojí ti prožívat tenhle začarovanej kruh za to,
že si chceš sundat mikinu?
Mají tady jídelnu?
[Shelley] Vždycky jsem si chtěla se svou dcerou takhle vyrazit.
- Super, těším se. - Jo.
- Zdravím. - Vteřinku.
- [recepční] Ano, dopoledne vám… - Pěkně nezdvořilá.
Každopádně tu nabízejí zábal z včelího vosku.
Je to doopravdy přímo z včelích úlů.
- Vážně? - Jo. Mají v areálu úly a…
- Ahoj. - [recepční] Ahoj. Moc ti to sluší.
Ano, to nebude problém. A mohl by být masér muž?
- No, hezký. - [recepční] Cesar je skvělý.
Je mi to moc líto.
Co je vám líto?
Tys neviděla, co se právě stalo?
[Amira] Co se stalo?
Víš, už sem chodím dlouho a celkem dost často.
Jo.
A pak se tu jednou ukážu s tebou
a nějaká bílá ženská nás klidně předběhne.
No jo. To snad…
Možná měla prostě jen termín před námi.
Hrozný, čím si musíš procházet.
- Co? - Počkej chvíli.
- Ne, co chcete…? - Vyřeším to.
- Ne, paní Shelley, neměla byste… - Nashle.
- Zdravím. - Jo, taky.
[smích]
Takže, no…
Jako budoucí tchyně
afroamerické ženy v Americe
jsem zděšená a velmi znechucená,
že jsem byla svědkem rasismu přímo před svýma očima.
Počkat, o čem to mluvíte?
Vy víte přesně, o čem tady mluvím.
Ahoj.
Paní Shelley, co kdybychom šly na vzduch?
- Jo, půjdeme na vzduch. - Půjdeme.
Najdete nás pod Cohenová s „C“.
- Jo. - [Amira] Jen pojďte.
[hraje „Tonite“ od DJ Quika]
- Pojď na mě! - Dělej!
[pokřikování hráčů]
Jo! To je ono! Tak znova!
Vypadá to na dobrou hru.
Jo, kámo.
- [muž] Čau, Akbare. - Čau.
Je to tady jako v Hughes Parku?
Co?
Langston Hughes Park. Říkal jsi, že tam často hraješ.
I když jsem to intenzivně hledal na Googlu
a dost lidí jsem se na to ptal, nikdo o něm neslyšel.
Ne, jasně. To chápu. Google je…
hodně divnej. Nenajdu tam všechno.
Asi bych to hledal spíš na Genius Bar.
Jinak je to tady jako Langston Hughes pop-up,
ale rozhodně to má Langston Hughes
takový charisma. To rozhodně.
Jo, kámo. Proč tam nejdeš a nerozjedeš to?
- Teď? - Jo, běž si zahrát.
Čeká tady dost lidí, tak asi…
Ne, běž. Hej, může si kámoš zahrát?
[muž] Jo, pojď. Poběž!
Je to tvoje.
- [muž] Pohni! - Tak jo. Dobře.
Super. Naběhni tam a ukaž mi ten Langston Hughes.
Jdu na to.
Jo. „Můj život není křišťálový schodiště.“
To je dobrý.
To řekl Langston Hughes.
Já vím.
Říkám to pořád. Je to můj emailovej podpis.
[smích]
[pokřikování hráčů]
- Neflákej se! - [muž 2] Cvoku!
[Ezra] Vy to točíte?
- Jo, trochu. - To nemusíte.
- Jo. Dělám to pro sebe. - [Ezra] Aha.
[překřikování hráčů]
[Akbar] Tak se ukaž, Langstone.
No pojď!
[muž 2] Ještě jednou! Pohyb!
[Akbar] Tak se ukaž, Langstone.
[muž 2] Nahraj!
[hraje dramatická hudba]
[jásání hráčů]
Točil jste to?
Ne, ale natočím to příště.
[hraje „All I Do is Win“ od DJ Khaleda]
Musíte kolem něj. Přesně tak.
Sakra! To ho necháte dělat tohle?
[jásání hráčů]
Pane Mohammade, tohle si musíme zopakovat.
Jo, jde ti to.
Chci s nima do skupinovýho chatu. Jsou boží.
- [překřikování] - [smích]
- [Ezra] Co mi to říkáš? - [Mo] Kámo.
Černý a bílý spolu nikdy nebudou zadobře. Tečka.
- O čem to do prdele mluvíš? - O pravdě, kámo.
Jsi moje kamarádka a můj byznys partner.
Jo. A přesně takhle mocný to je.
Je to jako když podvedeš svoji holku. Chápeš?
Když ji podvedeš, tak se pak snažíš posunout dál,
ale to už nejde, protože ona potřebuje znát každej detail.
Nenechá to bejt.
Ptá se: „Svázal jsi ji?
Vykouřila ti ho? Měli jste anální sex?“
Nechápu, jak jsme se dostali až sem.
Úplně jednoduše. Je to prostě pravda.
Pro černochy v týhle zemi jsou bílý týpci podvodníci.
A my jsme ta podvedená holka.
I když se snažíme,
nemůžeme zapomenout na to, co jste udělali a pořád děláte.
[hraje hip-hopová hudba]
[odkašlání]
Pro ty, co mě neznají, jsem Demetrius, Amařin bratranec.
Miluju ji.
A plánuju tuhle svatbu.
Fajn. Tak zaprvý, moje jméno je „Amira“.
A ty pak budeš dělat oslavu v hotelu DoubleTree.
Byznys expanduje, jak by měl, že?
Když se nezlepšujete, tak co teda děláte?
- Chápeme se? - Jo.
[smích ženy]
A já jsem Becca, taky plánuju oslavy.
Jsem stará známá Cohenů a v podstatě…
Nechci být zlá,
ale proč je vlastně potřebujeme?
Ale no tak.
Hele, nezlobte se, ale jestli se bude chovat takhle,
- tak to bude totálně vystresovaný. - [Shelley] V pohodě.
- Chci, aby to bylo perfektní. - Bude spolupracovat.
[Demetrius] Díky.
Vážně nemáte už moc času,
takže bychom se do toho měli pustit po hlavě.
Mohli bychom začít s tématem. Ujasnit si to.
Napadl mě například starý Hollywood.
Miluju starý Hollywood.
Že jo? Já vím.
V tom období černí baviči nemohli přespat v hotelech,
v kterých měli představení.
[zabručení Demetria]
- Skvělá připomínka. - [matka] Hm.
Jih proti Severu jsem nesnášela.
Jo, dlouho předtím, než jsme měli.
[Shelley] Než to bylo cool.
Duch mě žene tímhle směrem,
což je například něco jako z filmu Tron.
Pamatujete si na Tron?
- Ne. - [Akbar] Jo.
Takže bychom měli svatbu ve stylu Tron. A abychom to udělali trochu levnější,
budeme mít obleky z LED světel místo normálních obleků.
Budeme mít reálný lidi, co dělají reálný věci, ale ve světě Tron.
- Já si nemyslím, že je to… Mně ne. - Líbí se mi to.
- Jsme zajedno. Máme to. - [Shelley] Jen abych to pochopila,
jakože všichni budeme mít na svatbě stejný oblek?
Můžete si vybrat barvu, ale jen z toho, co zbyde.
- Kdo dřív přijde, dřív mele. - Já chci červenej.
Takže červenej je zabranej.
[Shelley] A kde je vezmeme?
Já ty obleky přinesu.
Mám doma 40 Tron obleků a všechny svítí,
všechny fungují. Bude to skvělý.
- Máte 40 obleků? - Mám jich 40.
Pro kohokoli na svatbu do 40 lidí,
víc bych nezval,
protože už pro ně nemáme oblek.
Když ho nebudou mít, budou divný.
- To zní skvěle. - Bude to parádní.
- Tron svatbu ještě nikdo neměl. - [Demetrius] Ne.
Naši rodiče budou naše smrt.
Já vím.
Ale dobrá zpráva je, že už je to skoro za náma.
A mají s tím tolik práce, že nás neotravují.
Jo, máma nevolala už celou věčnost.
Úžasný.
Táta se taky dlouho neozval, což je zvláštní.
Neposlal mi ani jednu ze svých starostlivých zpráv.
Myslíš, že se mu něco stalo?
Panebože, ne. Proč to říkáš?
Já jen, že by to bylo strašný.
To nejhorší. Doufám, že je v pohodě.
Každopádně, už musím jít.
Vypadáš krásně.
Děkuju.
Zvládneš to. Pamatuj, máš šťávu.
Ty jsi ten film neviděl, že ne?
Ještě jednou řekneš, že jsem neviděl Respekt,
a odcházím.
[smích Amiry]
A proto jsem na ty viktoriánské šaty zvolila modré a zelené odstíny.
Jsou to velmi bohaté barvy.
Mám v centru celkem dobré konexe,
takže můžu získat ty nejkvalitnější látky za zlomek ceny.
- To je skvělé. - Jo.
Ráda bych vám tu nechala nějaké moje skici.
To by bylo báječné. A kdy že jste to dokončila Harvard?
Možná známe stejné lidi.
No…
Já nechodila na Harvard, ale na Howard.
Howard! To zní podobně.
Takovej černošskej Harvard.
Zajímavé.
[Ezra] Je to tady.
Tahle rozlučka je přesně to, co potřebuješ,
aby ses trochu hodil do pohody.
Jsem v příšerným stresu. Nemůžu se dočkat.
Vegas s kurevskou partou, brácho. To si extrémně užijeme.
Dám si extázi a olíznu striptérce nohy.
To bude randál!
Čau. Jak se tady máte?
Jak je, kámo?
Jde to.
Jo? Super. Snad nevadí, že tu jsem.
Napadlo mě, že se přidám. A vzal jsem i Omara.
Nazdar, brácho.
Čau, Omare.
Když jsem zjistil,
že Amira bere tvou mámu a ségru do Palm Springs s holkama,
napadlo mě, že bych se já mohl přidat k chlapcům.
- Jo, to je opravdu bezvadnej nápad. - Jo.
A až budeme ve Vegas,
nechci, abys mě bral jako svýho tchána. Takovej já nejsem.
Jsem prostě další kámoš, co si to tam jede užít.
Jak že se tvůj kámoš jmenuje?
Jmenuju se Mo a mám prsa.
Promiň, brácho. Teda, ségro… Mo.
- Jo. - Jo.
- [muž] Sedíte mi na místě. - Omlouvám se.
Užijeme si to.
Jasně.
- Co se to kurva děje? - Netuším, brácho.
Ale jeho aura je fakt děsivá.
Je to ten typ, co tě zabije a pak v klidu devět hodin chrápe.
To jsem udělal.
Věděl jsi, že Mo má prsa?
Jo, má je na hrudníku.
Hele, jakej máš plán?
Načapeme Ezru, jak dělá nějaký prasárny, a ty ho pak napráskáš?
Ne. Prostě tam jen pojedeme
a zajistíme, že si nic neužije.
Tohle je fakt pod tvoji úroveň.
- Ale nebudu lhát, je to dobrej plán. - Hm.
- Vegas umí dostat z lidí to, kým jsou. - Přesně tak.
A obzvlášť, když potkáš jeho kámoše.
Přesně tak.
[křik, smích]
Panák!
[Mo] Tohle je na mýho kámoše.
Od E do Z, do zkurvenýho E, chápeš, co říkám?
Prodává svoji pasáckou kartu.
- Ať žiješ. - To je na mě.
[Mo] Přesně tak.
[křik a smích žen]
[hraje „Drop It Like It's Hot od Snoop Dogga]
[smích]
Ty fakt záříš, zlato!
Dámy, kdopak nám to tady dělá takový nepořádek?
Ahoj!
Ahoj, krásko.
- Ahoj, prsíčka. - Jo.
[smích]
Ahoj, holky.
[trapné ticho]
Kdo je ta bílá žena?
Ou.
Milé dámy, tohle je paní Shelley, Ezrova maminka.
- [všechny] Aha! - [Amira] Paní Shelley.
Bože, všechny jste strašně krásné.
Nemůžu na tebe přestat zírat.
Vážně. Ty náušnice
a ten oranžový bomba topík.
Vypadáš fakt skvěle. Nemůžu se toho nabažit.
- Reálně tady nad váma všema slintám. - [smích žen]
Jo.
- [trapné ticho] - [smích]
A tohle je teda nádherný tetování.
- Děkuju. - Není zač. Co tam je?
„Odpočívej v pokoji, Big Reve.“
Aha, vzpomínka.
Jo, milovala jsem ho.
A proč sis to nedala i na to druhé prso?
Mami, mlč, prosím tě.
Je mi líto vaší ztráty. Omluvte mámu.
- Co? - [nervózní smích]
[hraje „Popstar“ od DJ Khaleda]
Jo!
[smích muže]
Tak abych si to ujasnil.
Úplně každej člověk tady jede na koksu, jen ty ne.
Jo. Je to šílený a smutný.
Upřímně nás to taky dost rozděluje.
Chybí mi, kým bývali. Víte?
Hej, Ezro!
Ezro, kámo. Došly zásoby.
Tak nám dej číslo na tvýho týpka. Toho krále koksu.
No, ten tvůj týpek! Zavolej mu. Děkuju.
Jakej král? Nemám žádnýho týpka.
Ezzy, co to meleš? Máš týpka.
- Máš týpka. - Přece ten král koksu z minula.
Zavolej mu a nedělej fóry.
Mám pocit, že jste tak sjetý, že ani nevíte, co říkáte.
Já nemám žádnýho krále koksu.
Ty máš týpka. Kupovali jsme od něj kokain.
Je to dealer kokainu.
A my ho od něj koupili
a ty ses tak sjel, že jsi skončil v bezvědomí na striptérce.
Měl jsi kokain po celým obličeji.
Počkej, já si tě pamatuju.
Ty ses minule posral.
- Jo! Posral se! - [smích všech]
[striptérka] To je on!
Drž hubu, sakra!
Čmuch, čmuch, čuráci. Hele, co jsem našla.
- [všichni] Kokain! - [Mo] Přesně!
- [smích všech] - Tohle je ten, o kterým jsem mluvil.
Král koksu!
Koukej na jeho klouby!
Jo, má na kloubech napsáno „Král koksu“.
Ezro! Dík za ty sušenky z trávy na narozeniny.
Seš fakt borec. Pro tebe, papi.
Panečku. Na klíně ti leží celkem dost kokainu.
Jo.
Vážně ses posral, když jsi tady byl naposled?
Nadělal sis do gatí?
Jo, ale nebylo to z kokainu.
Bylo to z Chipotle.
[smích všech]
Já můžu. Tak jdeme na to.
Devět písmen, množné.
Skupina lidí, kteří se nádherně hýbou.
Fajn. Říkala jsi množný, tak tam bude „I“.
- Striptérky! - [žena] Moc písmen.
[imituje bzučák]
Počkej. Ne, já to mám!
Je to na „N“?
[hrobové ticho]
[Shelley] Ne.
Ne, já myslela Navahové.
- [žena] A kurva. - Ne, fakt jsem to tím myslela.
- Protože když se Navahové hýbají… - Mami, prosím.
Co? Aha!
Tanečnice!
[křik]
Bože můj!
Do prdele!
Co to kurva zase děláš?
[křik]
Počkej, pomůžu ti.
- Ne! - [žena 2] To je v pohodě. Vypadáš hezky.
Zachytlo se mi to za…
- Pitomá cuchto. - Uklidni se. Neudělala to schválně.
- Tys věděla, že je to paruka? - Ne.
Je fakt dobře udělaná, nemyslíš?
Dejte mi tu její paruku!
Teď je celá zacuchaná.
- Nebreč. - [žena 3] Je to v pohodě.
[žena 1] Nech to bejt.
Co se to…
- [Ezra] Nepovedenej výlet? - [Amira] Dalo by se to tak říct.
Můj byl drsnej.
Říkal táta něco?
Ne, proč? Měl by?
Ne. V podstatě bylo všechno v pohodě
a úplně normální. Takže ne.
- Dobře. - Co se stalo vám? Moje máma?
Nechci o tom mluvit.
[povzdech] Co zas vyvedla?
Ezro, já o tom vážně nechci mluvit.
Prostě mi to řekni.
[povzdech]
Dobře. Dělala stejný ignorantský sračky jako vždycky.
Ale to vy přece děláte.
Co to říkáš za blbosti?
Omlouvám se. Je toho na mě moc.
Promiň.
Dobře.
Počkej, co to děláš?
- Vyhazuju to. - Proč?
Protože jsem tu práci nedostala, Ezro.
Co?
Zavolali mi a řekli, že si vybrali někoho jinýho.
Nevím. Někoho, kdo má větší zkušenosti.
[Ezra] To mě mrzí.
Pokud tě to nějak utěší, mohl bych tě založit.
Ne, Ezro. Chci být nezávislá žena.
Já se ti jen snažím nějak pomoct, víš?
Třeba…
- Nech mě zavolat mýmu kamarádovi… - [povzdech Amiry]
…Rickovi Greenwaldovi. Nějakou práci ti sežene.
To je teda luxus.
Neposloucháš snad, co ti říkám? Neslyšíš mě?
Všechno jsem si v životě vydobyla sama.
Pracovala jsem tvrdě
skrz všechny ty rasistický hovna.
A to jen proto, abys zavolal svýmu kámošovi a já dostala práci,
kterou jsem měla dostat už dávno?
Jak myslíš, že bych se cítila?
Nechci, aby ses cítila špatně. Chci ti pomoct.
Je v pohodě přijmout pomoc od někoho, kdo tě miluje.
[hluboký nádech]
Tobě se to lehko říká, protože takhle pro tebe funguje život.
Ale pro mě takhle nefunguje.
Neřeš to. Musíme se připravit na tu zkušební večeři.
Jdu do koupelny. Sama.
Prosím.
Jo, nechci s tebou jít do koupelny.
Odkdy?
Ale mám tam nabíječku.
Nech mě si prosím vzít nabíječku, než tam půjdeš.
Bože můj!
[hraje romantická píseň]
[smích obou]
[Amira] Ahoj.
- Woody! - [smích Akbara]
Jmenuju se Akbar Mohammad, brácho.
Kámo, máma tě pojmenovala Woody, tak ti tak říkám.
Jo. Máma taky neporodila blbečka, co nosí fejkovýho Versaceho
a seděl v kriminále za stalking. A je tady.
Tohle je Versace.
Kámo, prosím.
Každopádně, já nejsem kriminálník, jasný?
Jen jsem trochu nakukoval,
jestli mě máma mýho dítěte nepodvádí.
Aby mi snížili aspoň trochu alimenty.
Co jsi tím nakukováním…
Prostě jsem chtěl vidět, jak ji někdo ojede.
To ti alimenty nesníží.
Soudce zjistí, že je štětka, a alimenty mi sníží hnedka.
Nemůžeš říct soudci: „Viděl jsem, jak jí nakládá.
Měl bych platit míň.“
Kvůli tomu ti alimenty nesníží.
Už jsem to jednou udělal.
- Ahoj, strejdo EJ. - [EJ] Ahoj, zlato.
- Zdravím. - Tohle je Ezra. Ezro, to je můj strejda.
- Jak je? Jak jsi to říkala? Ez… - Ezra.
Slavnej strejda EJ. Hodně jsem o vás slyšel.
- [EJ] Dobře. - Tohle je Ezra. To je on.
To je on, dobře.
Fajn. Musím jít ještě přivítat Renee.
Vy dva buďte hodní.
Budeme na Ezru hodní.
Necháš-li tu stát kreditní kartu, my ji protáhnem.
[smích Amiry]
Vypadá jako AmEx, jak tu stojí s těma ulíznutýma vlasama.
Vtipálku. Tak jo.
Vrať se brzo, když budeš chtít.
- Ezra dělá podcast o černošský kultuře. - Jo?
Řekni mu to.
Jo, dělám podcasty.
A o čem?
O kultuře.
Řekneš „kultura“ a vynecháš „černošská“?
[smích EJ]
Nějak si ty peníze vydělat musíš.
Půjč mi 150 babek a neříkej jí, že jsem chtěl prachy.
- Nemám. - Dejte mi vodku
a bílýmu Barrymu Whiteovi něco na pití.
[smích EJ a Akbara]
[hraje „Can't Get Enough of Your Love, Babe“ od Barryho Whitea]
Na zdraví!
Hej, chtěla bych něco říct.
- Chci něco říct. - [muž] Tak mluv!
Tohle je fakt hezký.
Ještě nikdy jsem nebyla na takový svatbě
a to jsem byla vdaná třikrát. Je to tak.
Dvakrát na radnici
a jednou v Benihana's.
Neměli jsme ani rezervaci.
Amiro, sestřenko, jsem za tebe a Ezru moc šťastná a…
Chceme jen říct, že gratulujeme, že si bereš toho bělocha.
Renee, jsou tady i bílí.
Jestli jsi spokojená, tak my taky.
Zaútočil jsem na Kapitol.
Vážně. Byl jsem tam.
Ezra mě chtěl zastavit.
Je to sice levičák, ale dobrej chlap.
Můj kámoš Ezra je hodnej, ohleduplnej,
ale z nějakýho důvodu mě posadil na bílou stranu stolu,
což ale v podstatě nedává smysl, ne?
Připíjím na inkluzi a nově nalezené generační bohatství.
Brzy opustil rodinu
a nechal svoji matku zodpovědnou za všechny, včetně domu.
A když v roce 1984 umřela,
Xzibit neměl na výběr a musel se odstěhovat s otcem do Nového Mexika.
Myslím, že to bylo Albuquerque.
Fajn. Myslím, že to stačilo, jo?
Ta vakcína…
z tebe dělá gaye.
Takže z toho plyne ponaučení,
nikdy nechoď s ženskou, co nerespektuje tvoji ženu.
[zamručení hostů]
Tak jsem to nemyslel. Řekl jsem špatnej příběh.
[muž] Slyšela jsi ho?
To snad nemyslel vážně.
Věnovali byste mi pozornost?
Ticho, prosím.
Vím, že je tradice, aby otec přednesl projev o svatebním dni.
Ale jsou určité věci, které bych měl otevřít už dnes.
Když se vaše dcera vdává,
říká se, že se jí vlastně vzdáváte.
A to je vážně těžký překousnout.
Protože obvykle nevíte,
kdo je ten muž, kterému svou dceru dáváte.
Obvykle.
Ale já bych řekl, že mám štěstí,
protože si myslím, že vím, kdo Ezra je.
A rozhodně není žádnej opilec, děvka ženoucí se za snem,
která se obklopuje skupinkou rasistických blbců.
[zasmání hostů]
Takovýho jsem nedostal.
Dostal jsem tady toho.
[žena] Och!
[EJ] Dobře.
Tak na moji překrásnou dcerušku.
[všichni] Na zdraví!
- [matka] Ať se vám daří. - [muž] Ať jste šťastní!
Děkuji vám.
Zdravím.
Ezro.
Děkuju za to, co jste tam udělal.
Co jsem udělal?
Váš projev.
Mohl jste mě zesměšnit,
ale neudělal jste to.
Na to kašli. Nedělal jsem to pro tebe.
Udělal jsem to pro dceru.
Myslíš si, že bych ji chtěl zesměšnit?
Ne.
Ty mě moc neznáš.
Jenomže já tebe jo.
Poznal jsem tě hned od začátku.
Prokouknul jsem tě první den.
A za nic na světě nepochopím,
proč moje dcera pokračuje v téhle cestě s tebou.
Jednou věcí jsem si ale jistý.
Že ty stoprocentně, jednoznačně a nepochybně
nejsi správnej chlap pro moji dceru.
Tečka.
- Proč? - Prosím?
Proč nejsem ten správnej chlap?
- Do prdele, kde bych tak začal? - Kdekoli.
Co kdybychom začali na tvojí rozlučce?
Byls obklopenej striptérkama a kokainem.
Co kdybychom začali tam?
Proč v první řadě nezačneme tím, co jste tam vůbec dělal?
Neměl jste právo tam být.
Rozlučky jsou od toho, aby se lidi mohli chovat divně.
Chápete? Jsou to moji hloupí kámoši.
Ale vy jste se tam nasáčkoval a otravoval.
A měl jsem se na hovno.
Popravdě, mám se na hovno pokaždý, když jste někde poblíž.
Jste jako ničitel mýho života a já nechápu proč.
Protože jediný, co jsem kdy udělal, je to,
že miluju vaši dceru.
Naprosto bezmezně.
A ona miluje mě
a chceme se prostě vzít.
A vy jste se předtím, než jste mě potkal, rozhodl,
že mě nenávidíte.
A když jste mě poznal,
věnoval jste všechnu energii tomu, abyste mě urážel
nebo se snažil dokázat,
že nepatřím k černochům a že si všechno vymýšlím.
Proto jste mě vzal hrát basket.
Proto jste mě vzal do toho holičství, abych vypadal jako idiot v červený mikině.
Proto si děláte prdel z mýho podcastu, hudebního vkusu,
z toho, jak mluvím, přemýšlím
a kdo jsou moji kámoši. V podstatě ze všeho.
A já vás nechávám.
Denně se mnou zacházíte jako s hovnem.
Ale naučilo mě to jednu věc, ve které jste měl pravdu.
A to je co?
Že nikdy, nikdy, nikdy
nebudu vědět, jaký to je být černochem.
Ale vím, co to je být kretén.
- Přesně. - Jo, já vím.
Jsem z té svatby nadšená. Jsou to milí hosté.
Amiro, ahoj!
Omluvili byste mě na chvíli?
- Ach můj bože. - [Amira] Zdravím.
Ahoj. Chtěla jsem ti jen říct, že vypadáš vážně překrásně.
Děkuju.
Použila jsi natáčky?
Na vlasy. Natáčky.
Ne, nepoužila.
Sakra. Dobře. Nejsou to příčesky, že ne?
Ne.
Ne? Dobře. Sakra.
No jo, ještě se mám hodně co učit.
Celou dobu od tvé rozlučky
dělám takovej výzkum ohledně vlasů černošek.
Například jsem viděla dokument Chrise Rocka.
Nevím, jestli jsi ho viděla. Je naprosto fantastickej.
A on je vtipnej.
Na jeho hlase mě vždycky něco rozesměje.
Ale každopádně na vlasech černošek není nic vtipnýho.
Můj bože, vůbec jsem netušila,
jaký to je. Vážně, byla jsem z toho ohromená.
Víš, ta energie a čas
a ta bolest a potíže, kterýma si černošky prochází.
Prostě jsem chtěla být připravená,
až se příště uvidíme. A teď už tě zase nechám jít.
Jo.
Ale mohla bys mi ještě říct,
co je tohle za styl? Jen abych věděla.
Shelley, nejsem hračka.
Hm?
Nelíbí se mi, že se ke mně chováte jako k nějaké trofeji,
kterou můžete ukazovat kamarádům.
- Nic takovýho bych nikdy neudělala. - Ne, děláte to.
Mohla byste mě nechat domluvit? Děláte to.
Co vás znám, vždycky jsem vás respektovala.
Ale mám pocit,
že jste všichni šťastný, že máte tuhle černou holku,
teď když je v módě zajímat se o černochy.
Vsadím se, že pokaždé, když se vidíme,
řeknete to jednomu ze svých kamarádů.
Ale neříkáte jim, jak jste vždycky šíleně ofenzivní
a neuvěřitelně nezdvořilá.
- No, já nejsem… - A teď se rozbrečíte.
Uděláte ze sebe oběť,
jako kdyby nic z toho, co jsem řekla, nebyla pravda. Ale já to tak cítím.
Vy jste raněná.
Jsem na vás moc agresivní?
Vypadám naštvaně?
Šílený je, že jsem vás vážně doopravdy chtěla poznat jako žena ženu.
Myslela jsem, že mě uvidíte.
- Ale to já přece taky. - Ne, vy ne.
Nevidíte mě takovou, jaká jsem.
Nezáleží na tom, kolik si přečtete knížek nebo uvidíte dokumentů,
protože na konci dne pro vás nebudu jen Amira.
Budu vždy Amira, snacha, černošská trofej.
A to je ignorantský.
Amiro, jsi v pohodě?
Ani moc ne.
- Shelley, jste v pořádku? - Hm.
[matka] Dobře.
Amiro, miláčku?
[oba] Můžeme si promluvit?
Ano.
Jenže to bylo úplně naopak.
Chceš začít?
Chci, ale zdá se, že ty taky.
Ano.
Ezro…
Nevím, jak tohle bude fungovat.
Aha.
Prostě…
Víš, tvoje rodina…
moje rodina, to všechno kolem…
Já nevím, jestli to má být takhle těžký.
A mám-li být upřímná, tak…
[povzdech] Já na to prostě nemám.
Moc mě to mrzí.
[povzdech Ezry]
Souhlasím s tebou.
Všechno s našima rodinama…
moje máma, tvůj táta…
Těžko se to změní k lepšímu.
Ale chci, abys věděla, že…
když jsem byl s tebou, byl jsem nejšťastnější na světě.
Já to mám stejně.
[vzlyknutí]
Tak jo.
[hraje pomalá hudba]
[popotáhnutí]
[Ezra] Přemýšlel jsem nad tím, cos řekla.
[Mo] Kéž bych pokaždý, když to řekneš, dostala 20.
O TŘI MĚSÍCE POZDĚJI
[Ezra] Víš, že jsi nepříjemná?
- Cože? - [Mo] Jo.
- [smích] - [Ezra] Panečku.
Nicméně, co jsem řekla chytrýho, že na to nemůžeš přestat myslet?
Že černoši a běloši nikdy nebudou zadobře.
Myslím, že máš pravdu.
Jo, kámo. Samozřejmě, že jsem měla pravdu.
[hraje „Where Did the Day Go“ od Wet]
[Mo] To tě znepokojuje? Že mám vždycky pravdu?
[Ezra] Spíš mě znepokojuje, že jsem si na chvíli myslel, že nemáš pravdu.
Že máme naději. Do budoucna.
Že i když se potkají dva lidi z úplně jiných poměrů,
mohlo by jim to fungovat díky hluboké lásce
a úctě k tomu druhýmu.
[povzdech]
[hudba pokračuje]
[Ezra] Ale když dojde na černochy a bělochy,
jen láska asi nestačí.
Je tu až moc okolních faktorů.
Jsou to buďto kámoši nebo rodina.
Lidi neumí akceptovat to, co nechápou.
Není to správný, ale bohužel je to pravda.
Žijeme ve dvou odlišných světech
a nejde tomu uniknout.
Vyrostl jsem na hip-hopu a díky tomu jsem, jakej jsem.
Ale stejně jsem nebyl připravenej na realitu světa, kterej mi není vlastní.
Vždycky budu nezvanej host.
A proto, i když to zní na hovno,
když něco miluješ a hodně to chceš se všema sdílet,
nejlepší je nechat si to pro sebe.
Vidíš? Bílej Barry White říká zasranou pravdu.
On a Joe Rogan.
Nejsem naštvanej, když si dělá srandu z černejch,
dokud mi to neříká do obličeje.
[Mo] Ta nejtěžší věc na světě jsou vztahy.
Asi jsi s ním moc zametl.
S kým? S Ezrou? Nezametl jsem s ním.
Jo, jako s levačkou tlustý děvky.
Ne, s tímhle na mě fakt nechoď.
Udělal jsem to, co by udělal každej otec.
Hrál sis s ním,
protože jsi věděl, že ti to projde. Řekni pravdu!
Ty by sis s tím poradil jinak?
Nechal bych si od něj koupit auto.
- [povzdech] - Nechal bych si založit úvěr,
nechal si koupit myčku a sušičku. Nebo parfém, chápeš?
Hledám, kdo mi opraví terasu.
To jsou věci, který by rád dělal.
Hele, ty a tvoje vymyšlená realita. To dělat nebudu!
Na mně ale až tak nezáleží.
Časy se změnily. Svět je jinej, Woody.
Akbar, blbe. Moje jméno je Akbar.
- Má to stejnej počet slabik. - Vidíš?
Ty jsi neviděl to, co já.
On a ti jeho kamarádi šňupali ve Vegas tolik koksu,
že to vypadalo, jako by replikovali Zjizvenou tvář.
Takže o tom to je? O kokainu?
Jo, to je jeden z hlavních důvodů. Kokain.
Nejel na kokainu, ale na hromadě kokainu.
Neuvěřitelným množství kokainu. Byl všude.
Sjel se z toho kokainu tak moc, že se posral.
- Tys ho viděl se posrat? - Ne, neviděl jsem ho,
ale slyšel jsem, že když byl někdy předtím ve Vegas, posral se
a všichni o tom doteď mluví. Takže o tom ví celý město.
- [smích] - Jak bych ho mohl přijmout do svý rodiny?
[EJ] Páni.
Já neříkám, že je to dobře, ale taky sis prošel sračkama.
Pamatuješ, když vyšlo Cold Blooded, album Ricka Jamese?
Ne, nepamatuju si Cold Blooded, album Ricka Jamese.
Fajn, ale koks jo.
[smích]
[Ezra] Ovlivňovalo to náš vztah.
To album jsme milovali.
Jen v tý době jsem měl pocit, že ti rozumím.
Myslím si, že jsi k němu nebyl fér. A nebyl jsi fér ani k Amiře.
Nebyl jsi fér k oběma.
[hraje „Where Did the Day Go“ od Wet]
SHELLY COHENOVÁ
Můžeš se přestat tak usmívat? Děsíš tím všechny kolem.
Proč? Mám radost, že mi můj syn jde koupit pěkný nový tenisky.
Opravdu nechápu, proč najednou potřebuješ tenisky.
Protože syn Diane Kaplanové jí jedny koupil
a ta blbka o tom pořád žvaní.
Sakra.
Co?
To je v pohodě. Půjdeme dovnitř a koupíme boty.
Mami, asi se bez nich budeš muset obejít. Vážně nechci…
- [Shelley] Je to… - Ezro?
Amiro, jak je, holka?
„Jak je, holka“?
Proč zníš jako LL Cool J?
Promiň, jenom jsem tě tady nečekal.
Já tebe taky ne.
Tati, co se děje?
Zabte mě.
Výborně.
Jo. Ezro, nechci, abys mi koupil boty.
Jo, začíná mi to docházet.
A zlato, já už si nepamatuju, co jsem ti nakukal,
abys sem přišla,
ale pravda je, že jsme si se Shelley povídali.
Jo. Podělali jsme to.
- [Akbar] Dost. - Jo.
- Máme pocit, že vám dlužíme omluvu. - [souhlas Shelley]
- Můžu začít? - [Shelley] Jo, jistě. Začni.
Ezro.
Brácho.
Poslouchej.
Vozil jsem se po tobě od chvíle, co jsme se poznali.
A omlouvám se.
Nezasloužil sis to.
Já se jen nedokázal smířit s tím,
že nemáš takovou barvu, jakou jsme čekali.
A neuměl jsem si představit, že bych v tobě viděl sebe.
Ale vidím.
Jsi dobrej chlap.
A dříč.
A ze všeho nejdůležitější je,
že oba milujeme Amiru a uděláme cokoli, aby byla šťastná.
[povzdech Shelley]
Teď je řada na mně.
Amiro, velmi se ti omlouvám za všechno, co jsem udělala.
A řekla, co bylo ofenzivní.
Pravda je, že jsem byla ztracená.
Můj syn si domů přivedl krásnou, úžasnou ženu.
A já jsem nic nevěděla o jejím světě.
Myslela jsem si, že jo.
Byla jsem prostě až moc nadšená, že budeme mít v rodině jinou kulturu.
A opravdu doufám, že přijmeš moji omluvu,
protože se omlouvám jménem všech bělochů.
Až na ty opravdové rasisty.
A taky samozřejmě za všechny Židy.
Až na tetu Mitzie, protože…
- Ta je rasista. - Opravdu.
Je příšernej člověk.
Ale hlavně a především za sebe.
Za Shelley Cohenovou z Brentwoodu v Kalifornii.
Moc se ti omlouvám, Amiro,
protože tě miluju. A nejsi hračka.
Vidím tě jako reálnou, soběstačnou,
jedinečnou ženu, jakou jsi.
Děkuju vám, paní Shelley. Hodně to pro mě znamená.
A naprosto to přijímám.
Znělo to velmi upřímně a od srdce.
Takže vám moc děkuju.
A Ezzy…
I tobě se omlouvám, že se do všeho pořád pletu.
Neomlouváš.
Ne, neomlouvám, ale miluju tě.
- Taky tě miluju. - Miluju tě, zlato. Strašně moc.
Fajn. Takže…
Akbar a já jsme měli takovej nápad.
Jo. A myslíme si, že se vám bude celkem líbit.
Celkem dost.
Chyběla jsem ti tak moc jako ty mně?
Hrozně jsi mi chyběla.
Dokonce jsem si koupil pantofle, abych ti byl blíž.
- Umbro. Jiný neměli. - [smích]
- Já vím. - Ne.
Ale byl jsem strašně smutnej.
- Chybělas mi. - Ty mně taky.
[jásání lidí]
[žena] Už přichází!
[hraje „Stay High“]
[žena] Čau!
Miluju tě.
- [žena 1] Ať jste spolu navěky! - [žena 2] Ať žijou!
- Jo! - Jo!
[rabín] Požehnání všem, kteří sem přišli,
aby byli svědky vstupu do svazku manželského Amiry a Ezry.
Ezro a Amiro, vybrali jste si sebe, abyste vybudovali domov.
Ne z cihel a malty, ale domov ve vašich srdcích.
Nechť se to stane skutečností každým dnem
na vaší cestě láskou.
[hraje „N****s in Paris“ od Jay-Z a Kanye Westa]
Nějak moc jazyka.
To dělá většina bělochů.
[jásání hostů]
[hudba pokračuje]
[skandování všech] Hej, hej, hej!
Věříš tomu, co se právě děje?
Jo!
[smích]
Páni. Vypadají šťastně, že?
Vypadají.
Pan a paní Cohenovi.
Pan a paní Mohammad-Cohenovi.
Jo.
Není to pecka?
[hudba pokračuje]