Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Ikal!
‎ULTIMUL VAGON
‎Ca să te primim în gașcă, ‎trebuie să treci proba.
‎De ce te oprești? Ți-e frică?
‎Nu mi-e frică.
‎Nu știu dacă e bine.
‎Cred că l-am văzut.
‎Du-te!
‎Bunica mi-a zis că spiritele morților ‎rămân să rătăcească pe aici.
‎Las-o pe bunică-ta!
‎Ți-e frică de morți?
‎Mai mult de vii mi-e frică.
‎Ați auzit?
‎Ce?
‎- Un zgomot. ‎- Sunt mațele lui Chioru.
‎Nu vreau să mă bântuie mortul.
‎N-o să ne bântuie. Poate nici nu e mort.
‎Ați auzit?
‎Hai, împunge-l!
‎Dă-i pace, Puștiule!
‎E mort.
‎Măi!
‎Nu-ți fac nimic.
‎Era stăpânul tău?
‎Vrei să fim prieteni?
‎Doamna, vă jur că era mort.
‎Nu trage de mine, că mă dai jos!
‎Dacă l-a mâncat pe cel nou?
‎Cine să mănânce pe cine?
‎Monstrul.
‎Haideți să ne calmăm!
‎Respirați! Trage aer în piept!
‎Să v-aud! Ce anume ați văzut?
‎Un mort sau un monstru?
‎Am văzut un mort.
‎Dar, pe când mergeam, ‎a apărut și un monstru.
‎Și unde e cel nou? Cine e?
‎El e. Uitați-l!
‎A superviețuit.
‎Se zice „a supraviețui”, Chiorule.
‎Deci el este cel nou.
‎- Mersi, Robertito! ‎- Sărut mâna!
‎Copii!
‎Se pare că era un vagabond.
‎Poliția va încerca să-l identifice, ‎ca să-i poată anunța rudele.
‎- Cum îl cheamă pe cel nou? ‎- Ikal Machuca.
‎Îmi pare bine.
‎Ai venit cu muncitorii?
‎Da.
‎- La școală când vii? ‎- Nu știu. Există școală?
‎Dar bineînțeles!
‎Iar aici, în localitate, ‎toți copiii merg la școală.
‎Vrei o țigară?
‎Bună seara, Bety!
‎Bună seara!
‎Bună seara, doamna!
‎Bună seara, domnilor!
‎- Tată! ‎- Ikal!
‎Pe unde ai umblat, băiete?
‎Dânsa e învățătoare Georgina.
‎Bună seara! Sunt învățătoarea Georgina.
‎Pe cuvânt, tată!
‎El a venit la mine. M-a ales.
‎Ce idei năstrușnice ai, băiete!
‎Tu m-ai trimis să-mi fac prieteni.
‎Da, dar nu te-am trimis după morți.
‎Nu mi-ai zis în ce clasă ești, tinere.
‎Nu știu.
‎Cum adică nu știe?
‎Noi călătorim mult.
‎Pe unde ajungem, nici nu sunt școli.
‎Trimiteți-mi-l, să văd ce nivel are.
‎- Știi să citești? ‎- Câteva litere, niște desene…
‎Câți ani are băiatul?
‎La vârsta lui, e nevoie ‎să dobândească anumite cunoștințe.
‎Vi-l trimit mâine la școală.
‎Nu vreau la școală.
‎O să faci cum îți spun ‎doamna învățătoare și maică-ta.
‎- Dacă îmi spun să fac rău? ‎- Doamne sfinte!
‎Nu începe! Ia-ți la revedere de la câine.
‎Poftiți, doamnă!
‎- Pare bun. Mulțumesc. ‎- Sper să vă placă.
‎Vă simțiți bine?
‎S-a simțit mai rău zilele astea, ‎dar merge spre bine.
‎Nu e nimic, doamnă.
‎Ikal și soțul meu au mare grijă de mine.
‎- Ar avea și Quetzal. ‎- Of, băiete!
‎Nu putem ține animale în casă. ‎Așa a zis doctorul.
‎O să ne luăm și câine, îți promit.
‎Dar de ce nu pot fi ca ceilalți copii?
‎Ne mutăm de colo-colo, ‎din oraș în oraș, ca lăcustele.
‎Când îmi fac și eu un prieten adevărat, ‎nu mă lăsați să-l țin. Nu e drept!
‎- Viața nu e dreaptă. ‎- Atunci de ce n-am voie câine?
‎Mă scuzați că mă bag.
‎Dacă îi dați voie să-l păstreze, ‎câinele poate dormi la școală.
‎Cu hrana nu vă faceți griji. Mă ocup eu.
‎Cu condiția ca băiatul ‎să învețe să citească.
‎- Mulțumesc! ‎- Uitați cum zâmbește!
‎N-am mai văzut om așa fericit ‎că învață să citească.
‎- O să am câine. ‎- Nu încă, tinere.
‎Părinții tăi nu au spus da.
‎Vă rog!
‎Bine.
‎Poți să păstrezi câinele.
‎Dar numai dacă mănânci tot, ‎până nu se răcește.
‎Quetzal!
‎Hai!
‎Vino!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Îl păstrezi?
‎Da, e al meu. ‎Dar doamna îl lasă să doarmă aici.
‎Bună dimineața!
‎Bună dimineața, copii!
‎- Clasa mea unde e? ‎- Asta-i toată școala, tontule. Vino!
‎- Bine ai venit, Ikal! ‎- Mulțumesc.
‎Dumneata rămâi aici.
‎Iar la nord curge Rio Grande.
‎Ia să vedem!
‎Cine poate să spună ceva despre el?
‎Eu.
‎Ce ne poți spune, Diana?
‎Pe el trebuie să-l treci înot ‎ca să ajungi amexican.
‎Da.
‎Da, zice bine Diana.
‎În față stau piticii.
‎Tweety, Dianita Dinamita și Carola.
‎Să nu te pui cu ele! Sunt afurisite.
‎Mai e și Juani.
‎E frate cu Chioru.
‎Eu în ce grup sunt?
‎Tu o să fii cu chelioșii.
‎Cu Chesco, Chioru, Uriel,
‎Olivia și Lupe.
‎- De unde până unde chelioși? ‎- Au avut păduchi.
‎În spate stau alde sără…
‎„Sără” ce?
‎Valeria, mergi, te rog, la tablă
‎și arată-mi cel mai mare râu ‎din statul nostru.
‎- Hai! ‎- Da.
‎Spre ce fluviu minunat ‎ți-a zburat gândul, tinere Ikal?
‎Ca să înveți, ‎trebuie să fii atent la lecții.
‎Să vedem!
‎Ne citești ce scrie aici?
‎Citește!
‎„La…”
‎Bine.
‎Să vii la mine după ore, da?
‎Ai înțeles?
‎- Răspunde când ești întrebat! ‎- Da, doamna.
‎- Vrei să te joci? ‎- Da.
‎GUNOIUL SE ARUNCĂ LA COȘ
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Vrei? ‎- Da, mersi.
‎- Cu plăcere. ‎- Voi din ce grup sunteți?
‎Noi? Suntem sărăcani.
‎- Începi cu asta? ‎- Nu-i adevărat.
‎Vom fi calici, ‎ca părinții și ca bunicii noștri.
‎De ce spui asta?
‎Poate tu crezi altfel, ‎dar ai tăi au pământ.
‎Ai mei n-au nimic.
‎Muncesc pe cât le dă scârba de moșier.
‎Eu o să mă fac mecanic de locomotivă ‎la căile ferate Union Pacific.
‎O să străbat lumea în tren.
‎Eu o să muncesc la ferma noastră.
‎Eu o să trec Rio Grande ‎și-o să mă fac milionar în SUA.
‎Făcând ce?
‎Nu știu.
‎Nici spaniola n-o vorbești bine.
‎O să înveți engleză ca prin farmec?
‎Vorbesc în engleză.
‎Prostule!
‎Tu ce te faci când vei fi mare?
‎O să lucrezi pe tren?
‎Nu știu.
‎Nu știu nici ce o să fac azi.
‎Eu știu ce o să faci.
‎Te duci la doamna învățătoare.
‎…doi, trei.
‎Trebuie să ajungem la 2.000 ‎și să recuperăm timpul pierdut.
‎Vin ploile și se împute treaba.
‎- Lăsați scuzele! La muncă! ‎- Grinda mea e mai grea.
‎Pe asta n-o știam.
‎Trăncăniți mult. La treabă!
‎E cel mai bun șef.
‎Fumezi?
‎Nu.
‎Le pufăi.
‎Ești nou și îți explic o chestie.
‎Dacă ești în gașca mea, ‎faci ce-ți spun eu. Clar?
‎Eu sunt șeful.
‎Eu n-am șef.
‎O să vezi că ai, vierme.
‎Ba o să vezi că nu.
‎Quetzal!
‎Haide!
‎- Cum a fost? ‎- Bine.
‎Da? Ești bucuros?
‎Da?
‎Auzi, cine era băiatul ăla?
‎E de la școală?
‎- E dintre sărăcani. ‎- Poftim?
‎Dintre cei mari.
‎Să ai mare grijă cu el, bine?
‎De ce?
‎Nu știu.
‎Instinct de mamă.
‎Vino!
‎Cine e?
‎Eu, cel nou.
‎Ikal.
‎Bine.
‎Te așteptam acum 20 de minute.
‎Mă scuzați.
‎Ți-am mai zis, ca să înveți, ‎trebuie să ai disciplină.
‎Fă-mi un bine ‎și adu-mi cartea aia din colț.
‎Da, doamna.
‎E soțul dv.?
‎Nu e treaba dumitale.
‎Fă ce te-am rugat.
‎Stai jos.
‎Bun! Ia să vedem noi!
‎Uite aici!
‎Ce scrie aici?
‎Asta…
‎- Asta ce literă era? ‎- Care?
‎Asta.
‎- B. ‎- Așa, da. B.
‎B…
‎„Bo…”
‎„Boca…”
‎Scuze!
‎De ce te scuzi?
‎Nu știu să citesc.
‎Atunci trebuie să înveți, nu să te scuzi.
‎Te aștept aici marțea și joia după-masă.
‎Ce nevoie am să citesc?
‎Ca să afli lucruri.
‎Ca să te distrezi.
‎Ca să-ți pui mintea la contribuție.
‎- Cititul e plictisitor. ‎- De unde știi dumneata?
‎Eu nu stau să te rog.
‎Dacă nu vrei să înveți, ‎nu îmi irosi timpul.
‎- Pot să plec? ‎- Da.
‎Stai puțin!
‎Să-ți dau ceva.
‎Kalimán!
‎Ți-o dau cu o condiție.
‎Să vii s-o citești aici ‎de trei ori pe săptămână. De acord?
‎- Da. ‎- Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Fugi!
‎Hai, Quetzal!
‎Martita!
‎- Bună dimineața, dle inspector! ‎- Bună, pe naiba!
‎Te-ai trezit cu fața la cearșaf. ‎Câtă voioșie!
‎Da, nu mai pot de veselie.
‎Măi să fie!
‎- Să trăiți! ‎- Bună dimineața, Valenzuela!
‎Cum merge treaba?
‎- Bine. ‎- Vreau să bagi viteză.
‎Vin alegerile. Trebuie să dăm bine.
‎- Da, știu. ‎- Deci mai cu viață! Nu sta!
‎Pentru azi.
‎- Ce? Doar atât? ‎- Da.
‎Mersi, n-am ce zice!
‎MINISTERUL EDUCAȚIEI ‎INSPECȚIA SECTORUL 07B
‎Gata?
‎Cum a fost?
‎Dă la mine!
‎Bei o cafea?
‎Da. Sunt frânt.
‎Ikal!
‎Bună, tată!
‎Ce ai acolo?
‎Ce faci?
‎Nimic. Cică învăț să citesc.
‎Dar sunt bătut în cap.
‎Nu, nici vorbă! Să nu mai zici asta!
‎Cum e cu învățătoarea?
‎Eu știu că e greu să înveți ‎când te tot muți dintr-un loc în altul.
‎Poate nu ți se pare, ‎dar pentru tine facem totul.
‎Știi asta, nu?
‎Da.
‎Vă dau temă.
‎Nu!
‎Ciufuți mai sunteți azi!
‎Vreau ca săptămâna viitoare ‎piticii să-mi aducă o plantă sau o floare.
‎Pe care vreau eu?
‎Da, pe care vrei tu. Bravo!
‎Chelioșii să-mi aducă o gânganie.
‎Scârbos!
‎De ce scârbos?
‎Dar vreau să mi-o aduceți vie.
‎- Da? ‎- Doamna?
‎- Spune! ‎- Și noi ce să aducem?
‎O vacă? Noi nici găini n-avem în bătătură.
‎Cei mari vreau să-mi aducă ‎un fruct sau o legumă.
‎- Ați înțeles tema? ‎- Da, doamna învățătoare!
‎Să n-aud scuze!
‎Nu…
‎- Domnule Machuca? ‎- Da, mamă?
‎Poți să-mi spui în ce constă tema?
‎Ești în stare?
‎Vreau să fii atent la ore!
‎Interesează-te care e tema!
‎Nu care cumva să vii fără ea!
‎Ce e, năpârcilor?
‎Scoateți caietele! Trecem la aritmetică.
‎Nu!
‎Ia-mă, Doamne!
‎- Pa! ‎- Pa!
‎- Quetzal! ‎- La revedere!
‎Ne vedem mâine.
‎- Pa, frate! ‎- Șezi!
‎Șezi!
‎Quetzal, șezi!
‎Pe cuvânt că ascultă. Quetzal, șezi!
‎Da, ascultă de nu se poate!
‎E clar că n-o să ajungi profesor.
‎Nici tu în America. Nu știi să înoți.
‎Ba știu.
‎Una e să nu te îneci, ‎și alta să treci fluviul înot.
‎Eu aș putea traversa un fluviu înot.
‎- Normal, fiind tu vierme. ‎- Precis te iau la înot.
‎Pui pariu?
‎Cine pierde face cinste cu înghețată.
‎Eu vreau de ciocolată.
‎Câștigă cine ajunge primul dincolo.
‎În dolari.
‎Sunteți gata să treceți în Statele Unite?
‎Sigur nu dai înapoi?
‎Dincolo va trebui să vorbiți engleză.
‎Sunt gata.
‎Și eu.
‎Unu, doi, și!
‎- Hai, înoată! ‎- Dă-i bătaie!
‎- Haide! ‎- Hai, că poți!
‎Înoată!
‎Haide!
‎- Așa te împușcă! ‎- Bagă!
‎Hai, că poți!
‎Ai trișat!
‎Te-am bătut!
‎- Am câștigat! ‎- Da! Bun-venit în America!
‎V-am zis c-o să câștig. ‎Dați-mi ceva mai greu de făcut.
‎A fost super ușor.
‎A trișat. M-a ținut de picior.
‎Ești ofticos. Învață să pierzi, vierme!
‎Sunt campion.
‎Hai, ieși din apă!
‎A trișat.
‎Trebuie să plătești pariul.
‎Nu le dau nimic trișorilor.
‎Nu vă mai certați, vă rog!
‎Sunteți în țara tuturor posibilităților.
‎Voiam să-ți amintesc cine e șeful găștii.
‎Plec.
‎Quetzal!
‎Câine blestemat! O să mi-o plătești!
‎Ikal Machuca!
‎Ce-ai pățit?
‎Eram în râu și dintr-odată…
‎Unde-ți sunt hainele?
‎Nu te necăji, mamă!
‎Sunt bine, n-am pățit nimic.
‎Ikal!
‎Ține!
‎- Mersi. ‎- Cu plăcere.
‎Ne vedem mâine la școală. ‎La revedere, doamnă!
‎Ești pedepsit.
‎„Aten… ate…”
‎„Aten…”
‎- „Atențe.” ‎- Ce e aia?
‎- Nu știu. ‎- Mai încearcă!
‎Trădătorule!
‎Nu vorbi cu mine! Nu lătra la mine!
‎Ce a făcut?
‎M-a trădat.
‎Cum să te trădeze un câine? ‎Nu te lăsa distras! Citește!
‎Nu te da victimă!
‎Concentrează-te!
‎Zi mai departe!
‎Quetzal!
‎„Aten… Atenție, Kalimán!”
‎Așa, da!
‎Asta scrie.
‎Dle inspector!
‎- Dle învățător! ‎- Mă bucur să te văd.
‎Bine ai venit!
‎„De aceea se spunea
‎că erau copiii Soarelui.‎”
‎Mă scuzați! Bună dimineața!
‎Bună dimineața, dle inspector!
‎Copii!
‎„Bună dimineața!”
‎Bună dimineața!
‎Xalapa, Veracruz.
‎- Villahermosa, Tabasco. ‎- Villahermosa, Tabasco.
‎Mérida…
‎Mérida, Yucatán.
‎La Paz, Baja California.
‎Hugo?
‎Stați puțin, copii!
‎Optimizând resursele, vom ajunge ‎la mai mulți copii din tot Mexicul.
‎Știi dumneata câți oameni depind ‎de școala asta?
‎Astfel se dorește îmbunătățirea ‎sistemului de învățământ actual.
‎- Modernizarea lui. ‎- Nu pot accepta așa ceva.
‎Să vină ministrul ‎să-i vadă pe copiii ăștia!
‎E nevoie să se deschidă școli, ‎nu să se închidă asta!
‎Ce e asta?
‎Avizul de închidere a școlii.
‎Nu se poate!
‎Cum le explic părinților?
‎Va fi mai bine pentru…
‎Mai bine, pe naiba!
‎- Nici d-ta nu crezi. ‎- Nu e nevoie…
‎Dacă ați terminat, plecați!
‎Credeți-mă, nu sunt…
‎- Vă rog! ‎- Nu îmi place să dau vești proaste.
‎Ce se va întâmpla cu copiii?
‎Profită de timp și pregătește-i.
‎Când ai încetat să mai crezi în copii?
‎Când ai încetat să mai crezi în dascăli?
‎Ikal!
‎Scoală, că e târziu! Repejor!
‎Hai, jos din pat!
‎Spală-te pe față! Ți-am pus apă.
‎Uite!
‎Ți-am pregătit hainele.
‎Să nu te mai uzi! ‎Nu vreau să mi te îmbolnăvești.
‎Vezi că te așteaptă cineva afară.
‎- Să fii cuminte și silitor! ‎- Da.
‎Quetzal!
‎Vino!
‎Acum pot avea încredere în tine.
‎„Și așa…
‎Kalimán se pregăti
‎pentru următoarea lui aventură.
‎Sfârșit.”
‎Dă mâna!
‎Felicitări, tinere!
‎Ai citit prima ta carte.
‎Foarte bine!
‎Dv. vă place mult să citiți?
‎Enorm.
‎Dar…
‎va veni o zi, cât de curând,
‎când nu voi mai putea citi nimic.
‎Am cataractă.
‎Apă multă în ochi?
‎Nu.
‎Nu cataractă cu sensul de cascadă.
‎Nu.
‎E o boală.
‎Avansează foarte repede.
‎E mai rău pe zi ce trece. Ei!
‎Va sosi și ziua ‎când nu voi mai putea citi.
‎Apoi altă zi, ‎în care nu voi mai vedea nimic.
‎Vă citesc eu cărțile cu Kalimán.
‎Promit.
‎Mulțumesc, Ikal.
‎Te-ai gândit ce ai vrea să te faci ‎când vei fi mare?
‎Nu.
‎Cu imaginația dumitale, ‎ai putea face multe.
‎Dar sunt foarte căscat.
‎Fiecare om e diferit.
‎Băiatul meu îți semăna.
‎E nevoie doar să fii mai disciplinat, ‎atâta tot.
‎Aveți un băiat?
‎A murit.
‎El și soțul meu au murit ‎într-un accident de mașină.
‎Sunt mulți ani de atunci.
‎Vă e dor de ei?
‎În fiecare zi.
‎Bun! Hai!
‎Vom continua cu exercițiile.
‎Ne vedem joi.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Doamna învățătoare?
‎Da?
‎Știu ce vreau să mă fac.
‎Ce?
‎Învățător.
‎Quetzal!
‎Atențiune, atențiune!
‎Nu ratați spectacolul ‎senzaționalului Palat al Minunilor!
‎Nu v-au mai văzut ochii așa ceva.
‎Veniți la Palat!
‎Luați parte la minuni!
‎Nu sta! O să te simți bine.
‎Veniți cu mic, cu mare!
‎Palatul își deschide porțile.
‎Mamă!
‎- Ați văzut? ‎- Trebuie să mergem.
‎Vreau de mult să merg la circ, ‎să văd un iepure scos din pălărie.
‎Alea sunt trucuri.
‎Da, dar de magie.
‎- Totuși trucuri. ‎- Dar de magie.
‎Trebuie să mergem.
‎Sigur. Cu ce bani?
‎- Îți fac cinste. ‎- Cu ce bani?
‎Circul e pentru proști.
‎Sau nu?
‎De unde să știu? N-am fost niciodată.
‎Știți ce întrece circul?
‎- Roata morii. Haideți! ‎- Așa e.
‎- Haideți! ‎- Ce?
‎Valeria de ce n-a venit?
‎N-o lua în seamă. Nu știe să se distreze.
‎Îți ghiorțăie mațele?
‎Ce ai mâncat? Ai un șoarece în burtă?
‎Taci, prostule!
‎Ați auzit?
‎E numărul 24. ‎Ba nu, numărul 49-64 de la Pullman.
‎Trece pe aici doar miercurea.
‎Unde se duce?
‎La Laredo.
‎- La ce oră ajunge? ‎- La 22:25.
‎Cum de știi atâtea?
‎Mi-a dat tata un mers al trenurilor. ‎Îl studiez.
‎Vedeți chestia aia de la orizont?
‎Ce e?
‎Nici nu vă imaginați. Veniți!
‎Hai, Quetzal!
‎Poate îl mănâncă și pe el.
‎Îmi seamănă.
‎Hai, vino!
‎Sari peste!
‎Mersi.
‎Hai!
‎- Tu stai de șase! ‎- Pe aici!
‎- Ce e aici? ‎- Pământul stăpânului tatei.
‎- Tot ăsta? ‎- Ăsta și mai mult. Nu-i vezi capătul.
‎Are fântână, cai, argați…
‎Are de toate, nenorocitul.
‎Mamă!
‎E foarte mare.
‎Parcă ar fi palat.
‎- Nu fi prost! În Mexic nu sunt palate. ‎- E Palatul Municipal.
‎Nu e un palat adevărat.
‎Ce e?
‎Ați mâncat?
‎- Da. ‎- Nu.
‎Haideți înăuntru!
‎Mamă!
‎Câte bunătăți!
‎Vin.
‎Ține tu! Mă duc să mă uit în cămară.
‎Au intrat hoții!
‎Lorenzo! Juan! Au intrat hoții în casă!
‎Lorenzo! Juan!
‎- Fugiți! ‎- Au luat-o încolo!
‎Au luat-o într-acolo!
‎- Încolo s-au dus. ‎- Cine erau?
‎Niște draci de copii.
‎- Nu trage! ‎- E proprietate privată.
‎- Sunt copii, Lorenzo. ‎- Nu, Juan. Sunt hoți.
‎Fugi!
‎Parcă nu-ți era foame, Chiorule.
‎E de la sperietură.
‎Ia uitați!
‎Sunt din argint.
‎- Le-ai furat? ‎- Hoț e moșierul.
‎Dacă le vindem, facem bani de circ.
‎Parcă circul era pentru proști.
‎Vrei?
‎Dă încoace!
‎Vrei?
‎Nu.
‎Am plecat.
‎Hai, Chiorule!
‎Stai!
‎Mai mult pentru mine.
‎Gata, am terminat.
‎Cum a fost?
‎Tu ce crezi? Minunat. Fenomenal.
‎- La revedere! ‎- Pe mâine!
‎Mi se pare foarte curajos ce faci.
‎- Ce? Că închid școli? ‎- Nu.
‎Că îți pui obrazul pentru minister.
‎Mi-ar plăcea să pun un obraz mai…
‎Știu și eu? Vesel.
‎- La revedere! Pe mâine! ‎- Pe mâine!
‎Cred că directorul e mulțumit de tine.
‎- A plecat? ‎- Mai de mult.
‎- Avea întâlnire la prânz. ‎- Iar?
‎Parcă e angajat să mănânce. ‎Mic-dejun, prânz, cină…
‎Știi cum e în politică.
‎Apropo de politică, tu ai mâncat de seară?
‎- Mâncăm ceva? ‎- Mă inviți la cină?
‎Zic să mergem împreună, ‎dar să plătești tu.
‎Hai!
‎Am deja ceva aranjat.
‎Cu cine?
‎Te tachinez.
‎Bine, ne vedem mâine.
‎Bine.
‎- Noapte bună! ‎- Și ție!
‎- Vă mai aduc ceva? ‎- Nota.
‎Hai la masă, băiete!
‎Ți-am pus. Se răcește.
‎Ți-ai făcut tema?
‎Tema!
‎Ce? N-ai căutat nimic?
‎- Ikal! ‎- Trebuie să fug.
‎Băiete!
‎- Hai, Quetzal! ‎- Ai grijă!
‎Da.
‎E pentru școală.
‎Afară!
‎Ai întârziat. Ce ai adus?
‎Nimic. E surpriză.
‎Hai, zi ce e!
‎Unde-i Puștiu?
‎Nu vine.
‎E bolnav?
‎Da, ceva de genul.
‎Bună dimineața! Stați jos, copii!
‎Haideți să începem lecția!
‎Foarte bine!
‎Bună dimineața, copii!
‎Bună dimineața, doamna învățătoare!
‎- Ați adus toți tema? ‎- Da.
‎Foarte bine!
‎Elevii care au adus ființe vii ‎le vor duce înapoi în mediul lor.
‎Ce trebuie să respectăm mereu?
‎- Natura! ‎- Natura!
‎Foarte bine!
‎Începem cu dumneata, dle Rodríguez. ‎Vino aici!
‎- Ne arăți ce ai găsit? ‎- Da, dar cu grijă, să nu fugă.
‎Bine. Veniți încoace!
‎Foarte bine! Haideți!
‎Foarte bine!
‎Ia să vedem!
‎- Ia! ‎- Ce frumos e!
‎- Ce frumos! Un fluture! ‎- Întocmai.
‎E un fluture-monarh. Foarte bine!
‎Vom învăța despre fluturii-monarh.
‎Știați că fluturele-monarh zboară ‎din Canada până în Mexic?
‎Nu!
‎E una dintre cele mai fascinante insecte ‎din natură.
‎Îmi amintește de dumneata.
‎Te văd călătorind de colo-colo,
‎de la nord la sud, ‎lucrând la căile ferate din țara noastră.
‎Ce părere ai?
‎- Mulțumesc, doamna. ‎- Așa!
‎Ia să mai vedem!
‎Ikal!
‎De ce taci mâlc?
‎Ce ai acolo?
‎- Nimic. ‎- Cum nimic?
‎Vino încoace! Hai!
‎Of, tinere!
‎Hai să vedem!
‎Ce scârbos!
‎L-a scos din privată.
‎- Tu ai ieșit din privată, Chesco. ‎- Liniște!
‎Tăceți!
‎Nu râdeți!
‎Ce vezi aici, Ikal?
‎- O lighioană oribilă. ‎- Eu nu asta văd.
‎Eu văd o vietate minunată.
‎E o salamandră.
‎Uitați-vă mai de aproape!
‎E o vietate dintre cele mai fascinante.
‎E o salamandră. E frumoasă, nu?
‎E o vietate extraordinară.
‎- Extraordinară? ‎- Da, extraordinară.
‎Știați că salamandrele se pot adapta ‎să trăiască aproape în orice loc?
‎Să ții minte asta!
‎Cât trăiești, ‎poți deveni orice îți dorești.
‎Și poți trăi oriunde vrei.
‎Trăiești.
‎Alege-ți bine viața!
‎Alege bine ce vrei.
‎Ca să fii fericit.
‎Știți cum se mai cheamă aceste animale?
‎Nu.
‎Tritoni.
‎Știi ce este un triton?
‎Ai temă să afli.
‎Mulțumesc.
‎Ai făcut o treabă excelentă.
‎Mulțumesc.
‎Foarte bine! Cine urmează? Vino, Dianita!
‎Arată-ne ce ai adus! Ce este?
‎Care-i planul?
‎Te deghizezi în clovn? ‎Îți iese foarte bine.
‎„Să-ți fac un truc de magie, Valeria.”
‎Da, eu mă deghizez în clovn, ‎iar tu în măgar.
‎Bună!
‎Vreți să cumpărați bilete?
‎Da.
‎Veniți!
‎Doamnă, știți dacă magicianul va scoate ‎un iepure din pălărie?
‎Nu vorbești cu o doamnă.
‎Vorbești cu magiciana.
‎Magiciană?
‎Și nu orice magiciană. ‎E vrăjitoarea Etérea.
‎Ea a creat tot acest spectacol, ‎care a străbătut lumea întreagă.
‎Spania, Franța, Japonia, China…
‎Tu cine ești?
‎Diamantina,
‎mâna mea dreaptă.
‎Și mâna mea stângă.
‎E vestită în toată lumea ‎pentru frumusețea ei.
‎Ba da.
‎Cum ați vorbit atâtea limbi?
‎Magia și fantezia sunt o limbă universală.
‎El vrea să știe dacă răsare vreun iepure.
‎- Vrea să-și invite drăguța. ‎- Taci!
‎Adu-ți viitoarea iubită.
‎E un spectacol ‎pe care nu-l va uita în veci.
‎În veci.
‎Cumpărați bilete sau nu?
‎Numai dacă răsare un iepure.
‎Ți-am răspuns la întrebare?
‎Cât e biletul?
‎2,50.
‎Stai!
‎Vino!
‎Voilà!
‎Prinde!
‎- Ce e? ‎- Un cupon. Două la preț de unul.
‎Mulțumesc.
‎Bine, atunci.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎- Mersi! La revedere! ‎- Pa!
‎Pa, vrăjitoareo!
‎Noroc!
‎Patruzeci…
‎Ikal!
‎La culcare!
‎- Da. ‎- Te-ai spălat pe dinți?
‎Da, mamă.
‎Stinge lumina!
‎Culcă-te!
‎Tomás, n-ai deschis gura de când ai venit.
‎Ce este?
‎Te simți bine?
‎Circulă multe zvonuri printre muncitori.
‎Nu se știe cât mai avem de muncă. ‎Mai avem puțin și terminăm tronsonul.
‎Sindicatul a zis ceva?
‎A zis că guvernul caută ‎să taie din fonduri.
‎Tomás…
‎Știi că pot să muncesc și eu.
‎Nu știu cum vom face,
‎dar tu nu muncești ‎până nu te refaci de tot.
‎Mă înzdrăvenesc eu.
‎Ne descurcăm noi.
‎Și știi ceva?
‎Locul ăsta mi-a priit.
‎Cred că și lui Ikal.
‎Te ajut cu vasele.
‎- Gata! ‎- Ridicați!
‎Arde soarele.
‎Da, pârjolește.
‎Vă odihniți acasă. ‎Trebuie să terminăm tronsonul.
‎Ne tragem puțin sufletul. ‎Ne frige soarele.
‎Tomás Machuca și ideile lui!
‎Bine.
‎Trageți-vă sufletul.
‎- Dar recuperați când se domolește arșița. ‎- Mulțumim.
‎Mersi, șefu'!
‎Domínguez!
‎Îmi faci un bine?
‎Da.
‎Îmi citești ce scrie aici?
‎„Pentru tata,
‎de la fiul său, Ikal.”
‎Palatul Minunilor își deschide ușile ‎pentru cei mici și cei mari.
‎Nu ai voie să pierzi ‎acest spectacol emoționant!
‎Palatul Minunilor își deschide porțile. ‎Veniți să vedeți!
‎La revedere!
‎Gata recreația, copii!
‎Haideți!
‎De ce să mergeți la circ ‎când aveți aici unul?
‎Ăsta.
‎Ești trist din cauza circului?
‎Nu te necăji.
‎N-aveai cum să faci rost de atâția bani.
‎Ei, treaba e…
‎că voiam
‎să fac magie pentru tine.
‎Îți arăt eu un truc.
‎Dă-mi-l pe ‎Kalimán!
‎Acum fii atent cum îl fac să dispară!
‎Închide ochii!
‎Hai, închide-i!
‎Măi!
‎Ce gust au norii?
‎De zahăr?
‎E rândul tău.
‎Eu am zis. Poți alegi orice.
‎Vată.
‎N-ai voie. Am zis eu. Alege altceva.
‎O să te plictisești și tu ‎de jocul ăsta de copii.
‎Să stai aici în fund și să-ți închipui ‎cu ce seamănă și ce gust au norii.
‎Valeria,
‎n-o să mă plictisesc niciodată ‎să mă joc cu tine.
‎Îmi place să mă joc cu tine.
‎Ieșiți! Afară!
‎Afară!
‎Ieșiți!
‎Ce de teme ne-a dat doamna!
‎O groază.
‎Mie îmi place istoria.
‎- La ce se uită? ‎- La ce latri, Quetzal?
‎Bună, prieteni!
‎- Ce-ai pățit la față? ‎- Am căzut.
‎În pumnul cui?
‎Al nimănui.
‎De ce n-ai venit la școală?
‎Am ceva pentru tine, Valeria. ‎Stai să mă dau jos!
‎A întrebat doamna de tine.
‎Îmi dați voi notițele.
‎Ține!
‎Un bilet la Palatul Minunilor!
‎Mulțumesc!
‎Mai am o chestiuță.
‎Pentru Chioru.
‎- Pentru mine? ‎- Normal!
‎- Parcă circul era pentru proști. ‎- Am ceva și pentru tine, vierme.
‎Mulțumesc!
‎Mulțumesc.
‎Îmi place. E superb.
‎PALATUL MINUNILOR
‎Bună!
‎Ține!
‎- Ține! ‎- Mersi.
‎De unde ai avut atâția bani?
‎Am muncit.
‎- Unde? ‎- La moșie.
‎Bravo!
‎Doamnelor și domnilor, fete și băieți!
‎Fiți bineveniți în Palatul Minunilor,
‎unde visele devin realitate!
‎Bravo!
‎În această noapte frumoasă, ‎vă invit la o plimbare printre stele.
‎Vi-l prezint pe Roldán,
‎omul aerului!
‎- Aplauze! ‎- Bravo!
‎Bravo!
‎De ce nu râzi?
‎Clovnii nu mă fac să râd.
‎- Dar? ‎- Mă fac trist.
‎Iar acum, Diamantina va face un truc ‎dintre cele mai înspăimântătoare
‎în lumea spectacolului.
‎Vă rugăm să păstrați tăcerea,
‎ca ea să se poată concentra.
‎Ce ai pățit?
‎Nu pot să mă uit.
‎Pune mâna la ochi. ‎Îți zicem noi când se termină.
‎Iar acum, una dintre ‎cele mai enigmatice iluzioniste
‎din Mexic și America Latină.
‎A călătorit prin toată lumea.
‎Din orașul mistic Aztlán, ‎sosește magiciana Etérea!
‎Ce face?
‎O taie în două.
‎Îi schimbă mâinile cu picioarele.
‎Fă-o la loc, Etérea!
‎E doar o iluzie.
‎Eu n-aș vrea să fiu tăiat în două, ‎nici măcar ca iluzie.
‎Urmează momentul meu preferat.
‎Diamantina?
‎Fiți atenți, o pălărie!
‎Dacă scoate un iepure, mor.
‎Etérea, un iepure!
‎Ce e?
‎Iepurele!
‎- Nu! ‎- La revedere!
‎Vrem un iepure!
‎Ce e aici?
‎- Bravo! ‎- Bravo!
‎Mulțumesc!
‎Bun-venit în Palatul Minunilor!
‎Nu mă crede soră-mea când îi povestesc.
‎Când mai vine circul, o luăm și pe ea.
‎Cum ai făcut rost de bilete, Puștiule?
‎Ce contează?
‎Cum ai făcut rost?
‎- Nu mai fi așa curios! ‎- Ai furat?
‎Vezi că ești bou?
‎Cere-mi scuze!
‎- Cere-mi scuze! ‎- Nu!
‎Ba o să-mi ceri scuze!
‎- Fă-mă! ‎- Mucosule!
‎Uite-l!
‎Treci încoace, plăvane! Lepră ce ești!
‎Aoleu! Ce facem?
‎- Îi spunem doamnei Georgina. ‎- Mai bine ne cărăm acasă.
‎Nu putem să-l lăsăm singur.
‎Mergem după ajutor.
‎Prinde-l!
‎Stai, jigodie! Nu te zbate!
‎Stai domol!
‎Stai locului, lepră!
‎- Ce vreți? ‎- Mișcă! Grijania mă-tii!
‎Lasă că vezi tu!
‎Nu-mi place băiatul ăla.
‎E singur. Nu are pe nimeni.
‎E o influență rea. ‎L-ar putea pune în pericol pe Ikal.
‎Ikal va hotărî singur ‎ce e mai bine pentru el.
‎- Inclusiv prietenii. ‎- Ba nu.
‎Vorbește tu cu el, Tomás.
‎- Pe mine nu mă ascultă. ‎- Nu-ți face griji. Nu ai de ce.
‎Cui îi dă în cap așa ceva?
‎Toți la un loc îl putem ajuta ‎să se îndrepte.
‎- Vă rog, domnilor! ‎- Ikal!
‎Băiatul nu are multe șanse.
‎Vă rog eu să vă gândiți.
‎- Vreau să aud. ‎- Vorbesc oamenii mari.
‎Despre prietenul meu.
‎Ce doriți de la noi?
‎Să veniți cu noi la moșier.
‎- La moșier? ‎- Da.
‎De ce și-a făcut belea cu moșierul?
‎De foame.
‎Ce să-i spunem?
‎Să-i dea drumul, că răspundem noi de el.
‎De ce ar pleca urechea moșierul ‎la niște muncitori fără școală?
‎Am auzit ‎că va face afaceri mari aici în sat.
‎De asta așternem șinele.
‎Nu vrem necazuri.
‎Ar putea fi copilul oricăruia dintre voi.
‎Iertați-ne, doamna învățătoare. ‎Sper să ne înțelegeți.
‎Am dori să vă ajutăm.
‎Dar nu putem.
‎Noapte bună!
‎- Noapte bună, doamnă! ‎- Noapte bună!
‎Vă rog!
‎Puștiule!
‎Ce cauți aici? Pleacă, să nu te prindă!
‎Ești teafăr?
‎Da.
‎Cred că o să-mi dea drumul.
‎Își fac toți griji pentru tine.
‎Adevărat?
‎Da. Au întrebat de tine.
‎Scârba de moșier crede că mă sperie, ‎dar nu-l las.
‎- Ți-am adus ceva. ‎- Ce?
‎- O pilă, ca să evadez? ‎- Un cadou pentru șeful găștii.
‎Ceva de mâncare și un ‎Kalimán.
‎Ce bun!
‎Al naibii vierme!
‎Liniște!
‎Mă duc.
‎Ikal!
‎Mersi că-mi ești prieten.
‎Ai grijă de tine!
‎Tomás!
‎S-a trezit băiatul.
‎Bună dimineața!
‎Mulțumesc.
‎Bună dimineața, tată!
‎Hai, stai jos! Avem de vorbit cu tine.
‎- I-am dus un cadou, atâta tot. ‎- Ce zici acolo?
‎- Stai jos! ‎- Nimic.
‎Băiete, eu știu că e greu ‎să te muți întruna.
‎Iar ne mutăm?
‎Stai, lasă-l pe taică-tu să vorbească.
‎Am cerut la sindicat ‎să-mi dea un post fix.
‎Mi-au zis nu.
‎Așa că eu și mama ta am luat ‎o hotărâre importantă.
‎N-o să fie ușor, dar credem ‎că va fi mai bine pentru toți.
‎Ne mutăm.
‎Nu te bucuri?
‎Nu vreau să mă mut la oraș, ‎vreau să rămân aici.
‎Cine ți-a zis că ne mutăm la oraș?
‎Tatăl tău își dă demisia.
‎Căutăm o casă aici, în sat, ‎până termini tu școala primară.
‎Adevărat?
‎Adevărat. Te bucuri?
‎Da!
‎Mulțumesc!
‎Ce forță ai, băiete!
‎Ai auzit, Quetzal?
‎Nu plecăm. Rămânem aici. ‎Hai să le spunem tuturor!
‎Rămânem aici!
‎Vino!
‎Rămânem aici!
‎Auziți?
‎Nu plecăm.
‎Rămânem aici.
‎Etérea!
‎- Ghici ce! ‎- Ce?
‎Rămânem aici.
‎N-o să mai locuim în vagon.
‎- Vai, ce bine! ‎- Da.
‎- Ne vedem la anul. ‎- De bună seamă!
‎Dacă izbutim să plecăm. Uite și tu!
‎Da.
‎Valeria!
‎E acolo.
‎- Ikal! ‎- Valeria!
‎Rămânem aici!
‎De ce?
‎Își dă tata demisia.
‎- Îți povestesc eu. ‎- Da. Pa!
‎Le spun și celorlalți.
‎- Vino, Quetzal! ‎- Pa!
‎Ikal!
‎Puștiule…
‎Ai evadat?
‎Nu. Mi-au dat drumul.
‎O să rămânem în sat, Puștiule.
‎- Da? ‎- Da.
‎Te simți bine?
‎Dacă mă mișc, și fundul mă doare.
‎Îl pui pe Chioru să te maseze.
‎Nu mă face să râd, băi!
‎Cine te-a bătut?
‎Argații moșierului.
‎Eu vreau să plec, iar tu vrei să rămâi. ‎Raiul unuia e iadul altuia.
‎Da…
‎Hai, că e târziu!
‎Du-te tu!
‎Eu mai stau pe aici.
‎Nu mă întorc acasă la tata.
‎Și ce o să faci?
‎Poți să stai la școală, cu Quetzal.
‎Doamna Georgina s-ar bucura să te vadă.
‎- Ești sigur? ‎- Da.
‎Hai că eu plec!
‎Mă bate mama. Se face târziu.
‎Îl pui pe Chioru să te maseze.
‎Am plecat.
‎Quetzal!
‎Ikal!
‎Mă bucur că rămâi.
‎Hugo?
‎Bună dimineața!
‎Bună dimineața! Nu știam ce se aude.
‎- Ce-i cu tine așa devreme? ‎- Deh!
‎Avem ceva nou azi?
‎Nu, continuăm cu noul plan de dezvoltare.
‎Planul ăla îmi dezvoltă ‎niște coșmaruri oribile.
‎Bună dimineața!
‎MINISTERUL EDUCAȚIEI
‎Bună dimineața!
‎- E cineva la director? ‎- Nu, dar e ocupat.
‎- Intru. ‎- Nu, stai! O să mă certe.
‎- De ce intri fără să bați? ‎- Mă scuzați.
‎Mersi, Mirna.
‎Scuze!
‎Domnule director, ‎îmi pare rău, dar nu pot.
‎Valenzuela, știu că e greu, ‎dar facem asta pentru binele obștesc.
‎- Dar uitați-vă la ei! ‎- Da.
‎Prin tot ce facem, ‎le asigurăm un viitor mai bun.
‎Tocmai! Pentru acești copii, viitorul ‎e foarte îndepărtat. Ei au doar prezentul.
‎- Mă întorc după-masă. ‎- Da.
‎Nu înțelegi amploarea reformei federale.
‎Este un efort și totodată un sacrificiu. ‎Pentru mine, pentru d-ta, pentru copii…
‎- Atunci trimiteți pe altcineva. ‎- Nu, asta e treaba dumitale.
‎Tată!
‎Băiete!
‎Mulțumesc mult, tată.
‎- Te iubesc mult. ‎- Și eu la fel, prichindel.
‎O să învăț bine. O să fii mândru de mine.
‎Sunt deja mândru de tine.
‎Hai să cântăm!
‎Vând fasole!
‎Păi ești în Apizaco
‎Unii vreți să lăsați în urmă satul ăsta.
‎Câțiva
‎v-ați cerut deja transferul.
‎Asta nu se va întâmpla ‎până nu terminăm sectorul.
‎E periculos, șefu'.
‎Așa e.
‎Terminăm până la sfârșitul lunii, ‎fie ce-o fi.
‎Se vor face lucruri mărețe aici.
‎Dar nu se poate până nu e gata șina.
‎Cui nu-i convine,
‎pe-aci ți-e drumul!
‎Tu.
‎Tomás Machuca.
‎Mereu ceri timp de odihnă.
‎Dă exemplu!
‎La muncă!
‎Haideți!
‎Hai!
‎La muncă, toți!
‎N-o să intrați la apă.
‎Haideți!
‎„Fiecare…”
‎O clipă, copii!
‎Doamna!
‎- Pot să citesc eu? ‎- Da, te rog!
‎Mulțumesc.
‎Ascultați cu atenție ce vă citesc colegii!
‎„Fiecare
‎e singur
‎în inima planetei,
‎ca o rază de soare…
‎când…”
‎Doamna, vine cineva la școală. ‎Vine încoace.
‎Bine. Dumneata citește! Voi ascultați!
‎„Abia era deschisă
‎indo…”
‎- Doamna, puteți veni puțin? ‎- Sigur.
‎Crezi că n-am observat?
‎- Ce? ‎- Că o ajuți pe doamna învățătoare.
‎Ikal, vino cu mine, te rog!
‎Haide! Te duc la mama ta.
‎Ikal!
‎Băiatul mamei!
‎Tata!
‎Vino să mă ajuți, băiete!
‎O să te simți bine cu verii tăi.
‎Nici nu-mi amintesc de ei.
‎Știu.
‎Dar sigur te vei simți bine cu ei.
‎De ce nu putem să rămânem?
‎Pentru că plecăm cu toții.
‎O să ne fie bine.
‎O să ne fie bine, băiete.
‎Nu-i nimic. Plângi!
‎Plângi, dacă vrei.
‎Plângi cât simți nevoia.
‎Nu putem să-l luăm și pe Quetzal?
‎Nu.
‎Nu pot să-l las singur. I-am promis.
‎Quetzal rămâne cu doamna învățătoare. ‎N-o să fie singur.
‎O să vadă de el și prietenii tăi.
‎După ce ne acomodăm,
‎poți să vii să-i vizitezi.
‎Nu vreau să mă întorc aici.
‎Haideți!
‎Peste două ore plecăm.
‎Mai repede!
‎Peste două ore!
‎O să mă rog la Fecioară să vă păzească ‎pe tine și pe băiatul tău, Lucero.
‎Mulțumesc, Toña.
‎Mă duc să văd ‎dacă omul meu a împachetat tot.
‎Mergi.
‎Auzi, Antonia? Mulțumesc mult pentru tot.
‎- Ikal! ‎- Cu plăcere.
‎- Pe curând! ‎- Mersi.
‎- Pa, Ikal! ‎- Ikal!
‎Pa!
‎Ikal! Doamna învățătoare ‎ți-a pregătit o surpriză. Vino!
‎Haide!
‎Nu pot. Plecăm.
‎- Haide, vino! ‎- Da, hai!
‎Du-te să-ți iei rămas-bun!
‎Mai e timp.
‎Dă la mine!
‎Nu stau mult.
‎- Vino! ‎- Hai!
‎Repede, că vă întrec!
‎Doamna! L-am adus.
‎- A venit. ‎- L-am adus pe Ikal.
‎Vino, tinere Ikal!
‎Facem poza de sfârșit de an mai devreme, ‎să apari și d-ta în ea.
‎Copii, a sosit Ikal.
‎- Bună, Ikal! ‎- La locurile voastre, cum am repetat!
‎Ți-a plăcut surpriza?
‎Uite și cireașa de pe tort!
‎Puștiule, ai venit!
‎Credeai că lipsesc din poză?
‎Quetzal! Vino!
‎Așa!
‎Acum da, don Alejandro. Suntem gata.
‎Unu, doi…
‎Păsărica!
‎Intră!
‎O să-ți fie bine la oraș, o să vezi.
‎Ce e cu fățuca asta?
‎Ai uitat?
‎Eu ți-am spus. Dumneata ești un triton.
‎O șopârlă?
‎Nu.
‎Cineva care știe să se adapteze ‎și să trăiască în orice loc.
‎Știi ce mai e un triton?
‎La greci, era zeul mărilor.
‎Să nu te subestimezi niciodată!
‎Promiți?
‎Bine.
‎O să vă fie dor de mine?
‎Știi?
‎Când mi s-a prăpădit băiatul…
‎mi s-a căscat un gol mare aici.
‎Dumneata îmi amintești de el.
‎Ești un tânăr sclipitor. Să nu uiți!
‎Acum știi să citești. Îți dau ceva.
‎Jules Verne. E preferatul meu.
‎Bine…
‎Du-te, te așteaptă mama dumitale.
‎Doamna?
‎Mulțumesc.
‎Ești gata?
‎Hai!
‎Ți-e foame?
‎Nu.
‎- Dacă ți se face, îmi zici. ‎- Da, mama.
‎Căile Ferate Mexicane anunță ‎plecarea trenului
‎cu destinația Tepetitla, Apizaco
‎Tlahuapan,
‎Texcoco
‎și Ciudad de México, ‎gara Buenavista, punct terminus.
‎Ikal!
‎Hai aici!
‎Ikal!
‎Valeria!
‎Rămas-bun, Valeria!
‎La revedere!
‎- La revedere! ‎- La revedere!
‎La revedere, Ikal!
‎La revedere, Chiorule!
‎Pa, Ikal!
‎Pa, Puștiule!
‎Ikal!
‎Quetzal…
‎La revedere, Ikal!
‎ȘCOALA PUBLICĂ MALINALLI TEPENEPATL
‎- Ce o face Ikal? ‎- Precis a ajuns.
‎Și-o aminti de noi?
‎- Sigur. Va fi mereu prietenul nostru. ‎- Pentru mine, va fi mereu un vierme.
‎- Pakal! ‎- Pakal!
‎Aici!
‎- Pakal! ‎- Pakal!
‎Bună, frumosule!
‎Pakal?
‎Bună ziua!
‎Vă ascult.
‎Bună ziua!
‎Hugo…
‎Hugo Valenzuela.
‎Inspectorul.
‎Scuzați starea școlii.
‎De când a murit directoarea, ‎se duce de râpă.
‎După cum vedeți, ‎e nevoie de multe resurse.
‎- E mult? ‎- Poftim?
‎De când a murit directoarea.
‎Se fac șapte ani în ianuarie.
‎Uitați…
‎Închideți școala.
‎Nu mi-o luați în nume de rău. ‎Face parte dintr-un plan de dezvoltare.
‎De unde o aveți?
‎Era în dosar.
‎Al naibii vierme!
‎Îmi pare rău.
‎Iartă-mă!
‎Am studiat agronomia.
‎M-am întors și am preluat școala.
‎Ce s-a ales de Quetzal?
‎A murit de bătrânețe.
‎Cățelul pe care l-ai văzut la școală ‎e Pakal.
‎E nepotul lui.
‎De ce ți-ai schimbat numele?
‎După moartea tatei,
‎când am ajuns în oraș…
‎am vrut să dispar.
‎Ai reușit.
‎Mă mai cheamă și Hugo, ‎iar numele de fată al mamei e Valenzuela.
‎De asta avem două prenume ‎și două nume de familie, că nu se știe.
‎Chioru ce face?
‎- Tu ce crezi? ‎- E mecanic de locomotivă?
‎Auzi, și…
‎De Puștiu nu spui nimic?
‎Ce vrei să-ți spun?
‎S-a scris și în ziar.
‎Cică ar fi fost o bătaie între hoți.
‎Dar toți știm cine l-a omorât.
‎Acum ce faci?
‎Sunt locuri la școală?
‎- Se închide. ‎- Să vedem cine o închide. Eu, nu.
‎- Te concediază. ‎- N-au decât!
‎N-am studiat pedagogia ca să fac asta, ‎ci ca să predau.
‎Ai un pachet.
‎Nu te uita așa la mine, tinere Ikal.
‎Vino!
‎Pentru dumneata.
‎Deschide.
‎Citește ce scrie.
‎Să nu-mi zici că ai uitat!
‎„Pentru tritonul
‎Ikal Machuca.”
‎Mulțumesc.
‎Pepe, ce am zis? Vino pe partea asta!
‎- Domnule învățător, pot să vă arăt tema? ‎- Mi-o arăți după recreație, bine?
‎Da.
‎- Ai grijă! ‎- Da.
‎Subtitrarea: Steliana Palade