Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ikal!
DEN SISTE TOGVOGNEN
Hvis du vil være en av oss, må du bestå prøven, ok?
Hvorfor stopper du? Er du redd?
Jeg er ikke redd.
Jeg vet ikke om det er lurt.
Jeg tror jeg ser ham.
Gå.
Bestemoren min sa en gang at åndene til døde mennesker vandrer rundt her.
Ikke tro på henne. Er du redd for de døde?
Jeg er mer redd for de levende.
Hørte dere det?
Hva?
-En lyd. -Nei, det er Tuertos mage.
Jeg vil ikke at en død person skal jage meg.
Ingen vil jage oss, vi vet ikke om han er død engang.
Hørte dere det?
-Kom igjen, stikk ham. -La ham være i fred, Chico!
Han er død.
Hei!
Jeg er vennen din.
Var han eieren din?
Vil du være venner?
Frøken, jeg sverger på at han var død.
Ja, men ikke dra meg, da faller jeg.
Hva om den nye gutten ble spist?
Og hvem skal spise hvem?
Vel, monsteret.
Ok, ro dere ned.
Pust. Bare pust.
Si meg, hva fant dere?
-En død person eller et monster? -En død person,
men vi gikk og et monster dukket opp.
Hvor er den nye gutten? Hvem er han?
Det er ham, frøken. Der er han!
Han øverlavde!
Det heter "overlevde", Tuerto.
Å.
Så det er den nye gutten.
-Takk, Robertito. -Vi sees senere.
Ok, barn.
Betjenten sier at han var hjemløs.
POLITI AVDELING 12
De etterforsker hvem han er, så kan de fortelle det til familien.
Hva heter den nye?
Ikal Machuca.
Hyggelig å hilse på deg.
Kom du med arbeiderne?
Ja.
-Når skal du på skolen? -Jeg vet ikke. Er det en skole?
Selvsagt.
Og i denne byen må alle barna gå på skolen.
Vil du ha en sigarett?
God kveld, Bety.
God kveld.
God kveld, frøken.
God kveld, mine herrer.
-Pappa. -Ikal.
Hvor var du? Hva?
Frøken Georgina.
God kveld, señor. Jeg er frøken Georgina.
Jeg sverger, pappa.
-Han kom til meg, adopterte meg. -Jaså.
Å, sønn, du og tullet ditt.
Men du ba meg gå ut og få venner.
Ja, men jeg ba deg ikke finne en død person.
-Du har ikke sagt hvilken klasse du går i. -Jeg vet ikke.
Hva mener du?
Vel, vi reiser mye.
Det er ingen skoler der vi drar, ikke sant?
Send ham til meg, så ser jeg hvilket nivå han er på.
Kan du lese?
Vel, noen bokstaver, tegninger.
Hvor gammel er dette barnet?
Det er viktig for ham å få noen ferdigheter i denne alderen.
Jeg sender ham på skolen i morgen.
Å, jeg vil ikke gå på skolen.
Du gjør det læreren og moren din sier, ok?
-Hvis jeg blir bedt om å gjøre noe fælt? -Herregud.
Ikke begynn med det. Og si farvel til hunden.
Vær så god, frøken.
-Kjempegodt. Takk. -Håper du liker det.
Går det bra, señora?
De siste dagene har hun vært litt syk, men…
det bedrer seg.
Nei, frøken, alt er i orden.
Ikal og mannen min tar godt vare på meg.
-Quetzal kan også gjøre det. -Å, sønn.
Legen sa at vi ikke kan ha dyr hjemme.
Jeg lover at vi får en hund en dag.
Men hvorfor kan jeg ikke være som de andre?
Vi flytter hele tiden, fra by til by, som gresshopper.
Når jeg endelig får en ekte venn, får jeg ikke beholde ham.
-Urettferdig. -Er livet rettferdig?
Om det er urettferdig, kan dere ikke la meg ha en hund?
Jeg beklager at jeg forstyrrer,
men hvis dere lar Ikal beholde hunden,
kan han sove på skolen om natten.
Ikke tenk på mat, jeg ordner det.
Så lenge barnet lærer å lese.
-Takk, frøken. -Se på det smilet.
Jeg har aldri sett noen så glad for å lære å lese.
-Vel, jeg får en hund. -Nei, unge mann, ikke ennå.
Foreldrene dine er ikke enige ennå.
Vær så snill.
Ok.
Du kan beholde hunden.
Men bare hvis du spiser tamalene dine før de blir kalde.
Quetzal!
Kom igjen.
-Hallo. -Hallo.
-Beholder du ham?
Ja, han er min.
Men læreren lar ham sove her.
God morgen.
God morgen, barn.
-Hvilket klasserom er mitt? -Dette er hele skolen, dummen. Kom.
Velkommen, Ikal.
Takk.
Du blir her.
I nord har vi Rio Bravo.
La oss se.
-Hvem kan fortelle meg noe om denne elven? -Jeg.
Ok. Hva kan du fortelle?
Det er den du må krysse for å bli en "våtrygg".
Ja.
Ja, Diana har rett.
De små barna sitter foran.
Piolín, Dynamitt-Dianita og Carola.
Vil du ha mitt råd? Ikke bråk med dem. De er fæle.
Å, og Juani.
Han er Tuertos lillebror.
-Hvilken gruppe tilhører jeg? -De skallede barna.
Sammen med Chesco, Tuerto, Uriel,
Olivia og Lupe.
-Hvorfor er de skallede? -Fordi de har lus.
Og bakerst, de lutfattige,
Lutfattige?
Valeria, kom til tavla
og si hvilken elv som er viktigst i delstaten vår.
-Gå. -Ja, frøken.
Hvilken nydelig elv
fløy tankene dine til, Ikal?
Hvis du vil lære, må du følge med i timene.
Skal vi se.
Kan du lese det?
Les.
"Den…"
Greit.
Kom til meg etter timen, forstått?
Forstått?
-Svar når noen spør. -Ja, frøken.
-Hei, vil du leke? -Ja.
-Hei. -Hei.
-Vil du ha en? -Ja, takk.
-Vær så god. -Hvilken gruppe er dere i?
Vi? Vi er de lutfattige.
Begynner du med det? Det er ikke sant.
Vi blir lutfattige som foreldrene våre og besteforeldrene våre.
Hvorfor sier du det?
Kanskje du tror noe annet, men familien din har jord.
Min har ingenting.
De jobber for det sjefen vil gi dem.
Jeg blir lokomotivfører på Union Pacific.
Og jeg skal reise verden rundt med tog.
Jeg skal jobbe på ranchen vår.
Jeg skal krysse Rio Bravo og bli millionær i USA.
Ved å gjøre hva?
Jeg vet ikke.
Du snakker ikke ordentlig spansk engang. Jeg tror ikke du kan lære engelsk.
Jeg kan snakke på engelsk. Idiot.
Hva blir du når du blir voksen?
Skal du kjøre tog?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre senere i dag.
Jeg vet hva du vil gjøre.
Du skal gå med frøken Georgina.
…to, tre.
Vi må nå to tusen og gjøre opp for den tapte tiden.
Regnet kommer, og dette blir veldig tungt.
-Ingen unnskyldninger. Jobb. -Tømmeret mitt er tyngre.
Jeg hadde ikke hørt den.
Dere sladrer mye. Jobb.
Men han er den beste sjefen.
Røyker du?
Nei.
Jeg blåser røyk gjennom munnen.
Siden du er ny, vil jeg avklare noe.
Om du er med i gjengen min, gjør du som jeg sier. Ok?
Jeg er sjefen.
Jeg har ingen sjef.
Det har du. Det vil du se, din orm.
Jeg vet ikke. Du får se.
Quetzal!
Kom igjen.
-Hvordan gikk det i dag? -Greit.
Ja? Er du fornøyd?
-Ja. -Å.
Hei, hvem var den fyren? Går han på skolen din?
-Han er en av de lutfattige. -Hva?
-Et av de eldre barna. -Å.
Vær forsiktig med ham, ok?
Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Det er en mammagreie.
Kom igjen.
Hvem der?
Det er meg.
Den nye gutten.
Ikal.
Å.
Ok.
-Jeg ventet deg for 20 minutter siden. -Beklager.
Jeg sa at hvis du vil lære, må du være disiplinert.
Gjør meg en tjeneste.
Gi meg den blå boka i hjørnet.
Ja, frøken.
Er han mannen din?
Det angår ikke deg.
Gjør som jeg sa.
Sett deg.
Ok.
Skal vi se.
Her.
Les dette.
"Dette…"
"Dette er…"
"Dette…"
-Hvilken er dette? -Hvilken?
Denne.
-B. -Ja, det er en B.
B…
"Bo…"
"Bok…"
Beklager.
Hvorfor beklager du?
Fordi jeg ikke kan lese.
Da må du studere,
ikke beklage.
Jeg vil se deg her tirsdag og torsdag ettermiddag.
Hvorfor vil jeg lese?
Vel, for å vite ting.
For å ha det gøy.
For å bruke hodet som Gud ga deg.
Å lese er kjedelig.
Hvordan vet du det?
Jeg trygler deg ikke.
Hør, hvis du ikke vil lære, ikke få meg til å kaste bort tiden min.
-Kan jeg dra? -Ja, gå.
Hei, hør her.
Jeg skal gi deg noe.
KALIMÁN
Kalimán!
Du får låne den på én betingelse,
at du leser den her tre ganger i uka.
Er det greit?
-Ja. -Greit.
-Takk, frøken. -Ok.
Kom igjen, Quetzal.
Den gutten.
Martita.
God morgen, inspektør.
-Hvordan er den god, Mirna? -Å.
Du er i kamphumør. Hvorfor så munter?
Ja. Ha ha!
Herregud.
-God morgen, señor. -God morgen. Valenzuela.
Hvordan går det, Valenzuela?
-Bra. -Du må skjerpe deg.
Valget nærmer seg. La oss gi et godt inntrykk.
-Ja, jeg vet det. -Så beveg deg.
Ikke kast bort tiden.
For i dag.
-Hva? Det er alt? -Ja.
Ja visst. Takk.
UTDANNINGSDEPARTEMENTET INSPEKSJON AV SKOLEDISTRIKT 07B
Ferdig? Hvordan gikk det?
Gi meg den.
Vil du ha kaffe?
Ja, jeg er helt ferdig.
Ikal!
Hei, pappa.
Hva er det?
Hva gjør du?
Ingenting, jeg lærer meg bare å lese.
Men jeg er ganske dum.
Nei. Ikke kall deg selv det, sønn.
Hvordan går det med læreren?
Jeg vet det er vanskelig å studere
når du hele tiden flytter fra et sted til et annet.
Det virker kanskje ikke sånn, men vi gjør alt dette for deg.
Du vet det?
Ja.
Nå, noen lekser.
Nei!
Dere våknet veldig gretne i dag.
Neste uke vil jeg at de korte barna skal gi meg en plante eller en blomst.
Kan jeg ta med det jeg vil?
Ja, hva enn du vil. Veldig bra.
Og jeg vil at de skallede barna skal gi meg et insekt.
Æsj!
Hvorfor "æsj"? Men jeg vil at insektet skal være i live.
-Ok? -Frøken?
-Ja? -Og hva skal vi ha med?
En ku? Vi har ikke høns engang hjemme.
Det jeg vil at de eldre barna skal ha med
er en frukt eller en grønnsak.
-Forstår dere hva leksene er? -Ja, frøken!
Jeg vil ikke ha unnskyldninger.
Nei.
-Machuca. -Ja, mamma?
Kan du beskrive leksene for meg?
Kan du beskrive dem?
Du må følge med i timen, señor!
Finn ut hva leksene er.
Og glem å komme uten dem.
Hva skjer, små slanger?
Ta ut skrivebøkene. La oss gjøre matte.
Nei!
Herregud, disse ungene.
-Ha det! -Ha det.
-Quetzal. -Ha det.
Sees i morgen.
-Ha det, bror. -Sitt.
Sitt.
Quetzal, sitt.
Jeg sverger på at han adlyder. Quetzal, sitt.
Ja, han er veldig lydig.
Det er tydelig at du ikke blir lærer.
Og du blir ikke våtrygg, for du kan ikke svømme.
Jo.
Å ikke drukne er én ting, men å svømme over elva noe annet.
Jeg kan svømme over elva.
-Siden du er en orm. -Jeg kan nok svømme bedre enn deg.
Skal vi vedde?
Taperen spanderer is på hele gjengen.
Jeg tar med sjokoladesmak.
Den første som når den andre siden, vinner.
Og i dollar.
Er dere klare for å dra til USA?
Sikker på at du vil dette?
Du må snakke engelsk på den andre siden.
Jeg er klar.
Klar, ferdig, gå!
-Kom igjen, svøm! -Svøm!
Svøm!
Kom igjen!
Om du gjør det, blir du skutt!
Kom igjen, du klarer det!
Du jukser!
Jeg vant!
-Jeg vant! -Ja!
Velkommen til Amerika!
Jeg sa at jeg ville vinne.
Har du ikke noe vanskeligere for meg? Det var kjempelett.
Han jukset. Han dro i foten min.
Ikke vær sutrete. Vær en god taper.
Jeg er mesteren.
Kom deg ut av vannet.
Han jukset.
-Du må betale din del av veddemålet. -Jeg betaler ikke juksere.
Slutt å krangle.
Dere er i mulighetenes land.
Det var en påminnelse om hvem gjenglederen er.
Jeg går.
Quetzal!
Dette vil du svi for.
Ikal Machuca!
Hva skjedde?
Vi var i elva,
og plutselig…
Hvor er klærne dine?
Ikke vær sint, mamma.
Det går bra. Ingenting skjedde med meg.
Ikal!
Her.
-Takk. -Bare hyggelig.
Vi sees på skolen i morgen. Sees senere, frue.
Du har husarrest.
"For…"
"Fors…"
-"Forsiktig." -Hva betyr det?
-Jeg vet ikke. -Prøv igjen.
Sviker.
Ikke snakk eller bjeff til meg.
Hva skjedde?
Han forrådte meg.
Kan en hund forråde deg? Ikke bli distrahert. Fortsett.
Ikke lek martyr.
Jeg ba deg fokusere.
Bare fortsett.
Quetzal.
"For, fors, forsiktig, Kalimán."
Sånn!
Det står det.
Inspektør.
-Lærer. -Hyggelig.
Velkommen.
Derfor ble det sagt
at de var solens barn.
Unnskyld meg, frøken.
God morgen.
God morgen, inspektør.
Barn.
"God morgen."
God morgen.
Xalapa, Veracruz.
-Villahermosa, Tabasco. -Villahermosa, Tabasco.
Merida……
Merida, Yucatán.
La Paz, Baja California.
Hugo.
Vent litt, barn.
Så lenge vi får maks ut av ressursene, når vi flere barn i Mexico.
Vet du hvor mange som avhenger av denne lille skolen?
På den måten vil vi forbedre dagens utdanningssystem.
Modernisere.
Jeg kan ikke akseptere dette.
Direktøren må komme og se disse barna,
innse at vi trenger flere skoler heller enn å stenge denne.
Hva er dette?
Et varsel om nedleggelse av skolen.
Nei, det er ikke mulig. Hva skal jeg si til foreldrene?
-Det er for samfunnets beste. -Ikke faen!
Ikke engang du tror det!
-Du trenger ikke… -Om du er ferdig, stikk.
Tro meg, jeg er ikke…
-Vær så snill. -Jeg liker ikke å gi dårlige nyheter.
Hva vil skje med barna?
Bruk denne tiden til å forberede dem.
Når sluttet du å tro på barn?
Når sluttet du å tro på undervisning?
Ikal.
Kom igjen, våkne. Du er sent ute.
Kom igjen.
Kom igjen, stå opp.
Vask ansiktet ditt. Vannet er klart.
Hør her.
Klærne dine er også klare.
Ikke bli våt, Ikal.
Jeg vil ikke at du skal bli syk.
Forresten, noen venter på deg utenfor.
-Oppfør deg bra. -Ja, mamma.
Quetzal!
Kom igjen.
Nå kan jeg stole på deg.
"Og sånn…
Kalimán gjorde seg klar til nest…
neste eventyr."
-"Slutt." -Ta meg i hånden.
Gratulerer, unge mann.
Du klarte akkurat å lese din første bok.
Veldig bra.
Liker du virkelig å lese, frøken?
Jeg elsker det.
Men
dagen vil komme, før eller siden,
da jeg ikke kan lese noe.
Jeg har grå stær.
Du har grå tær?
Nei.
Grå stær.
Nei.
Dette er en sykdom.
Og den utvikler seg fort.
Den blir verre for hver dag. Nå ja.
Så en dag vil jeg ikke kunne lese noe, og en dag ikke se noe som helst.
Jeg skal lese alle Kalimán-bøkene du vil for deg.
Jeg lover.
Takk, Ikal.
Har du tenkt på hva du vil bli når du blir voksen?
Nei.
Med fantasien din kan du gjøre mye.
Men jeg blir lett distrahert.
Vi er alle forskjellige.
Sønnen min var som deg.
Så du må bare være mer disiplinert.
Har du en sønn?
Han døde.
Han og mannen min døde i en motorveiulykke.
Det er mange år siden.
Og savner du dem?
Hver eneste dag.
Ok, kom igjen.
La oss fortsette å øve.
Vi sees på torsdag.
-Takk, frøken. -Ja visst.
Å, frøken…
-Ja? -Jeg vet hva jeg vil bli.
Hva?
Lærer.
Quetzal.
Hør etter, alle sammen!
Dere kan ikke gå glipp av forestillingen i det fantastiske Underverkenes palass.
Dere har ikke sett maken.
Kom til palasset.
Bli en del av underverkene.
Ikke bli der, dere vil ha det gøy.
Hele byen kan komme.
Kom. Palasset åpnet dørene…
Så dere det? Vi må gå.
Jeg har alltid villet se en tryllekunstner trekke en kanin ut av en hatt.
Det er bare triks.
Men magiske triks.
-Men de er triks. -Men magiske.
Vi må gå.
Greit. Hvordan betaler vi for det?
-Jeg spanderer. -Med hvilke penger?
Sirkus er for duster.
Ikke sant?
Jeg har aldri vært på et.
Vet du hva som er morsommere enn sirkus? Vannhjulet. La oss dra.
-Kom igjen. -Hva er det?
Hvorfor ville ikke Valeria bli med?
Ignorer henne. Hun klarer ikke ha det gøy.
Rumler magen din?
Hva spiste du? Har du en mus i magen?
Hold kjeft, tosk.
Hørte dere det?
Det er nummer 24. Nei. Det er Pullman nummer 49-64.
De går bare forbi på onsdager.
Hvor skal de?
Laredo.
-Når kommer de fram? -22.25.
Hvordan vet du så mye?
Pappa ga meg en reiserute. Jeg studerer den iblant.
Ser dere det?
Hva?
Dere kan ikke forestille dere det. Kom.
-Kom igjen, Quetzal. -Han klør, akkurat som meg.
Han er veldig lik meg.
Ok, kom igjen.
Hopp.
Takk.
Kom igjen.
-Bli og se på. -Kom hit.
Hva er dette?
Min fars sjefs jord.
-Alt dette? -Og mer.
Du ser ikke hvor det slutter engang.
Han har en brønn, hester, arbeidere.
Drittsekken har alt.
Pokker.
Det er kjempestort.
-Det ligner et palass. -Det er ingen palasser i Mexico.
-Det kommunale palasset. -Men det er ikke et ekte palass.
Hva?
Har dere spist?
-Ja. -Nei.
La oss gå inn.
Jøss.
Du store.
Så deilig.
Vin.
Hjelp meg. Jeg ser hva jeg finner i spiskammeret.
Noen brøt seg inn i huset!
Lorenzo!
Juan, noen brøt seg inn i huset!
Det er dem! Juan!
-Løp! -De dro den veien.
De dro den veien. Den veien.
-De dro den veien. -Hvem var de?
Noen fordømte barn.
-Hei, ikke skyt. -Dette er privat eiendom.
-De er barn, Lorenzo. -Nei, Juan, de er tyver.
Løp!
-Jeg trodde du ikke var sulten. -Det er fordi jeg ble redd.
Vil dere se noe?
Det er sølv.
-Stjal du dem? -Sjefen er tyven.
Hvis vi selger dem, får vi penger til sirkus.
Jeg trodde sirkus var for duster.
Vil du ha litt?
Gi meg den.
-Vil du ha litt? -Nei.
Jeg går.
Kom igjen, Tuerto.
Vent på meg.
Jo før, jo bedre.
Ok, ferdig.
Hvordan var det?
Hva sier du? Det var utrolig. Fantastisk.
-Sees senere. -Sees i morgen.
Jeg synes faktisk det er veldig modig å gjøre.
-Hva? Å legge ned skolene? -Nei. Å være departementets ansikt utad.
Jeg vil gjerne være et mer
muntert ansikt.
-Ha det. Sees i morgen. -Sees i morgen.
Jeg tror sjefen liker arbeidet ditt.
-Har han dratt? -For en stund siden.
-Han har et lunsjmøte. -Igjen? Som om å spise var jobben hans.
Alltid frokost, lunsj og middag.
Du vet hvordan politikk fungerer.
Apropos politikk, har du spist middag?
-Vil du spise noe? -Inviterer du meg på middag?
Nei, jeg sier at vi bør gå sammen, men du betaler.
Kom igjen.
Nei, jeg har allerede planer.
Med hvem?
Jeg bare erter deg.
Hm…
Greit. Vi sees i morgen.
Det høres bra ut.
-Hvil deg. God natt. -Du også.
-Vil du ha noe annet? -Regningen.
Kom og spis frokosten din.
-Den er servert. Den blir kald. -Gjorde du leksene?
Leksene!
Hva? Du så ikke etter noe?
-Ikal. -Jeg må dra.
Hei, gutt!
-Kom, Quetzal. -Forsiktig.
Ja.
Slapp av.
Det er til leksene mine.
Kom deg ut!
Du er sen. Hva har du der?
Ikke noe. Det er en overraskelse.
Kom igjen, si hva det er.
Hvor er Chico?
Han kommer ikke.
Er han syk?
Ja, noe sånt.
God morgen! Sett dere, barn.
Barn, la oss begynne timen.
Veldig bra.
God morgen, barn.
God morgen, frøken.
-Tok dere med leksene? -Ja!
Veldig bra.
Elevene som tok med levende organismer tar dem med tilbake til omgivelsene sine.
For hva er det vi alltid må respektere?
-Naturen! -Naturen!
Veldig bra.
La oss begynne med deg, Rodríguez. Kom hit.
-Kan du vise hva du fant? -Ja, men forsiktig, den kan rømme.
La oss se. Kom hit.
Veldig bra. Kom hit.
Veldig bra.
La oss se.
-La oss se. -Så pen.
Så pen. Det er en sommerfugl.
Nemlig.
Det er en monarksommerfugl. Veldig bra.
La oss lære om monarksommerfugler.
Visste dere at monarksommerfugler flyr fra Canada helt til Mexico?
Nei!
Det er et av naturens mest fascinerende insekter.
Det minner meg litt om deg.
Jeg ser deg gå fra ett sted til et annet.
Fra nord til sør, i arbeid på landets togskinner.
Hva tenker du?
-Takk, frøken. -Veldig bra.
Ok, la oss se.
La oss se, Ikal.
Hvorfor er du så stille?
Hva har vi her?
-Ikke noe. -Hva mener du?
Kom hit. Kom.
Å, unge mann.
Skal vi se. Gi meg den.
Æsj!
Han fant krypet i toalettet hjemme.
-Du kom fra et toalett. -Vær stille!
Vær stille!
Ingen latter.
Hva ser du her, Ikal?
-Et grusomt insekt. -Jeg ser ikke noe grusomt.
Jeg ser en fantastisk levende organisme.
Det er en salamander.
Kom nærmere for å se.
Det er en av de mest fascinerende levende organismer som finnes.
En salamander. Vakker, ikke sant?
Det er en enestående levende organisme.
-Enestående? -Ja, enestående.
Visste dere at salamandere kan tilpasse seg å bo nesten hvor som helst?
Husk alltid det.
Så lenge du lever, kan du bli hva du vil.
Og du kan bo hvor du vil.
Du lever,
så velg livet ditt med omhu.
Velg nøye hva du vil ha.
Så du kan være lykkelig.
Vet dere hva disse dyrene også kalles?
Nei!
Tritoner.
Vet du hva en triton er?
Leksen din er å finne ut det.
Takk, frøken.
Glimrende jobbet, unge mann. Glimrende.
Takk, frøken.
Veldig bra.
La oss se hvem som er neste. Dianita, kom hit.
La oss se hva du tok med. Hva er dette?
Si meg, hva er planen?
Skal du kle deg ut som en klovn? For du er god på det.
"Jeg skal trylle for deg, Valeria."
Ja, jeg kler meg ut som klovn, du som en rumpe.
Hei!
Dere kom vel for å skaffe billetter.
Ja.
Kom hit.
Dame, vet du om tryllekunstneren vil trekke en kanin ut av hatten?
Du snakker ikke med en dame.
-Du snakker med tryllekunstneren! -En kvinnelig tryllekunstner?
Og ikke hvilken som helst tryllekunstner. Magikeren Etérea.
Hun skapte hele forestillingen som har reist rundt hele verden.
Spania.
Frankrike, Japan,
Kina…
Og hvem er du?
Diamantina,
min høyre hånd.
Og min venstre hånd også.
Hun er kjent internasjonalt for sin skjønnhet.
-Å. -Det er du.
Hvordan kunne dere snakke så mange språk?
Det universelle språket magi og fantasi.
Han lurer på om du får en kanin til å dukke opp.
-Han inviterer jenta han liker. -Hold kjeft!
Så ta med din fremtidige kjæreste.
Det er en forestilling hun aldri vil glemme.
Aldri.
-Skal dere kjøpe billetter? -Bare om du får en kanin til å dukke opp.
Svarer dette på spørsmålet ditt?
Hva koster billettene?
To femti.
Vent litt.
Kom hit.
Voilà.
Ta den.
Hva er dette?
En toer for en kupong.
Takk.
Ok, vær så god.
-Ha det. -Ha det.
-Takk! Ha det. -Ha det.
Ha det, tryllekunstner.
Skål.
To hundre og førti…
Ikal.
Gå og legg deg, sønnen min.
-Ja. -Har du pusset tennene?
Ja, mamma.
Slå av lyset.
Gå og legg deg.
Du har ikke sagt et ord siden du kom hjem, Tomás. Hva er i veien?
Går det bra?
Det går mange rykter i teamet.
Ingen vet hvor lenge arbeidet varer. Strekningen er snart ferdig.
Sa fagforeningsfolkene noe?
At administrasjonen ser etter måter å redusere utgiftene på.
Tomás.
Du vet at jeg også kan jobbe.
Jeg vet ikke hvordan vi gjør det, men du jobber ikke før du blir frisk.
Jeg klarer meg.
Vi klarer oss.
Dessuten, hør her,
jeg føler at dette stedet er bra for meg.
Og jeg tror det er bra for Ikal også.
La meg hjelpe deg med oppvasken.
-Klar. -Løft dem.
Solen er intens.
Ja. Det er varmt.
Hvis dere vil hvile, dra hjem. Vi må fullføre strekningen.
La oss ta en pause, sjef. Solen er intens.
Tomás Machuca og ideene hans.
Greit.
Dette teamet kan ta en pause. Gjør opp for det når det ikke er så varmt.
Takk, sjef.
Domínguez…
-kan du gjøre meg en tjeneste? -Ja.
Kan du si hva som står her?
"For faren min
fra sønnen hans, Ikal."
Underverkenes palass
åpner dørene for barn og voksne.
Du kan ikke gå glipp av denne spennende forestillingen.
Underverkenes palass åpner dørene. Kom og se oss!
Adjø!
Friminuttet er over, unger!
Kom igjen!
Hvorfor dra på sirkus når dette ligner på et?
Denne.
Er du seriøs på grunn av sirkuset?
Ikke bekymre deg.
Det var for mye penger å skaffe.
Vel,
saken er…
…at jeg ville
trylle for deg.
Jeg skal vise et triks.
Gi meg din Kalimán.
Følg godt med, for jeg skal få den til å forsvinne.
Lukk øynene dine.
Kom igjen, lukk dem.
Hei!
Hvordan smaker skyer?
Sukker?
Ok. Din tur.
Jeg har allerede valgt. Du kan velge hva du vil.
Bomull.
Det teller ikke. Jeg valgte det.
Velg noe annet.
En dag vil du også synes denne barneleken er kjedelig.
Det er kjedelig å sitte her
og se for seg hvordan skyer ser ut eller smaker.
Valeria,
å leke med deg vil aldri bli kjedelig for meg.
Jeg liker å leke med deg.
Kom deg ut! Gå!
Kom deg ut!
Gå!
Kom deg ut! Gå!
Kom deg ut!
Læreren ga oss mye lekser.
Veldig mye!
Jeg liker historie.
-Hva ser han på? -Hva bjeffer du mot?
Hei, venner.
-Hva skjedde med ansiktet ditt? -Jeg falt.
Mot hvem sin knyttneve?
-Ingen. -Hvorfor kom du ikke til timen?
Jeg har noe til deg, Valeria. Vent litt.
Læreren spurte etter deg.
Vis meg notatene deres senere.
Vær så god.
Det er en billett til Underverkenes palass.
Takk.
Jeg har noe annet her.
Det er til Tuerto.
-Jøss, til meg? -Ja visst.
-Jeg trodde sirkus var for duster. -Jeg har noe til deg også, orm.
Takk.
Jeg elsker det. Nydelig.
UNDERVERKENES PALASS
Hei!
Vær så god.
-Vær så god. -Takk.
Hvor fikk du så mye penger fra?
Ved å jobbe.
-Hvor? -På sjefens jord.
-Bravo! -Bravo!
-Venn! -Mine damer og herrer, gutter og jenter.
Velkommen til Underverkenes palass,
der drømmer går i oppfyllelse.
Bravo!
På denne vakre kvelden vil jeg invitere dere på en tur gjennom stjernene.
Her er Roldán,
luftmannen!
-Gi ham applaus! -Bravo!
Jøss!
Bravo!
-Hvorfor ler du ikke? -Klovner får meg ikke til å le.
-Hva får de deg til å føle? -Trist.
Og nå, Diamantina
vil utføre et av de mest uhyggelige triksene
i underholdningsbransjen.
Vi ber dere om å være stille
så hun kan fokusere.
Hva er galt?
Nei, jeg kan ikke se på det.
Dekk for øynene, så sier vi når det er over.
Og nå, en av de mest gåtefulle illusjonistene
i Mexico og Latin-Amerika.
Hun har reist over hele verden.
Fra den mystiske byen Aztlán, her er tryllekunstneren Etérea!
-Hva skal hun gjøre? -Hun blir delt i to.
Beina er der hendene burde være.
Reparer henne, Etérea.
Det er bare magi.
Jeg vil ikke bli delt i to, selv om det bare er magi.
Og nå,
favorittøyeblikket mitt.
Diamantina…
Se, en hatt!
Hvis en kanin kommer ut, dør jeg.
Etérea, en kanin.
Hva er det?
Kaninen!
-Nei! -Adjø!
Vi vil ha en kanin!
Hva har vi her?
-Bravo! -Bravo!
Takk!
Velkommen til Underverkenes palass.
Søsteren min vil ikke tro meg når jeg forteller dette.
Neste gang sirkuset kommer, inviterer vi henne.
Hvordan skaffet du billettene, Chico?
-Det raker ikke deg. -Hvor fikk du tak i dem?
-Ikke vær så nysgjerrig. -Stjal du dem?
Hva er problemet ditt, rasshøl?
Si unnskyld.
-Si unnskyld! -Nei!
Du vil si unnskyld.
-Få meg til det! -Dumme dverg!
Der er han!
Kom hit, jævla lyslugg! Kom, drittsekk!
Hva skal vi gjøre nå?
-Vi burde si det til Georgina. -La oss heller dra hjem.
Vi kan ikke la ham være alene. Nei, la oss skaffe hjelp.
Ta ham!
Stopp, din jævel! Ro deg ned!
Stopp!
Bli der, drittsekk!
-Hva vil du? -Ikke rør deg! La oss gå.
-Kom. -Rasshøl.
Jeg liker ikke den gutten.
Han er alene. Han har ingen.
Han har dårlig innflytelse.
Han kan sette Ikal i fare.
Han må selv bestemme hva som er best for ham.
-Inkludert venner. -Nei.
Du bør snakke med ham, Tomás.
-Han hører ikke på meg. -Ikke bekymre deg.
-Det går bra med ham. -Hvem gjør sånt?
Vi kan alle hjelpe ham med å endre væremåten sin.
-Vær så snill. -Ikal.
Den gutten har ikke mange muligheter.
Tenk på det.
-Jeg vil vite hva de sier. -Voksengreier.
De snakker om vennen min.
Hva vil du ha fra oss?
-Bli med oss og snakk med sjefen. -Sjefen?
Ja.
Hvorfor fikk han problemer med den mannen?
Sult.
Hva skal vi si til ham?
Vi ber ham slippe ham fri. Vi sier at vi går god for ham.
Hvorfor skulle landeieren høre på en gjeng uvitende arbeidere?
Vi hørte at han ville gjøre gode forretninger her.
Derfor fikser vi jernbaneskinnene.
Vi vil ikke havne i trøbbel.
Han kunne vært dere alles sønn.
KALIMÁN
Frøken,
vi beklager. Jeg håper du forstår.
Vi vil gjerne hjelpe.
Men vi kan ikke det.
God natt.
-God natt. -God natt.
Vær så snill.
Chico.
Hvorfor er du her? Dra før de ser deg.
Går det bra?
Ja.
Jeg tror de vil slippe meg fri.
Alle er bekymret for deg.
Sier du det?
Ja. De spurte etter deg.
Den idiotiske sjefen tror han vil skremme meg, men det skjer ikke.
-Jeg har med noe til deg. -Hva?
-En fil som hjelper meg med å rømme? -En gave til gjenglederen.
Noen tamaler og en Kalimán.
Så deilig.
Fordømte orm.
Stille.
Jeg må gå.
Ikal…
Takk for at du er vennen min.
Ta vare på deg selv.
Tomás,
gutten er våken.
God morgen.
Takk.
God morgen, pappa.
Kom igjen. Slå deg ned. Jeg vil snakke med deg.
Jeg ga ham bare en gave.
Hva mener du?
-Sett deg. -Ingenting.
Hør her, sønn, jeg vet det er vanskelig å stadig flytte til et nytt sted.
Skal vi flytte igjen?
Vent. La faren din snakke ferdig.
Jeg ba fagforeningen gi meg et fast sted.
De sa nei.
Så moren din og jeg tok en veldig viktig avgjørelse.
Det blir ikke lett,
men vi tror det er best for oss alle.
Vi skal flytte.
Er du ikke fornøyd?
Men jeg vil ikke flytte til byen, jeg vil bli her.
Hvem sa at vi skulle flytte til byen?
Faren din vil slutte i jobben.
Vi leter etter et hus i denne byen mens du fullfører barneskolen.
Virkelig?
Virkelig. Er du fornøyd?
Ja!
Hva?
Takk!
Du er veldig sterk nå, sønn.
Hørte du det, Quetzal?
Vi drar ikke. Vi blir!
La oss si det til alle!
Vi blir!
Kom igjen!
Hei!
Vi blir!
Hei!
Vi drar ikke!
Vi blir!
Etérea!
-Vet du hva? -Hva?
Vi blir! Vi skal ikke bo i jernbanevognen lenger.
-Ja, det høres flott ut. -Ja.
-Vi sees neste år. -Vi sees selvfølgelig neste år.
Hvis vi klarer å dra. Se på dette.
Ja.
Valeria!
Hun er der borte.
-Ikal! -Valeria!
Vi blir!
Hvorfor?
Faren min sier opp jobben.
-Jeg forteller senere. -Ja, ha det!
-Jeg skal si det til alle. -Ja.
-Quetzal, kom! -Ha det.
Ikal.
Chico.
Rømte du?
Nei.
Jeg ble sluppet fri.
Familien min skal bo her, Chico.
Virkelig?
Ja.
Går det bra?
Bare jeg beveger meg litt, får jeg vondt i rumpa.
Vel, be Tuerto om å massere den.
Ikke få meg til å le, idiot.
Hvem slo deg?
Sjefens menn.
Jeg vil dra, og du vil bli.
Én persons himmel er en annens helvete.
Ok. Kom igjen. Det begynner å bli sent.
Gå, du.
Jeg blir her.
-Jeg drar ikke hjem til faren min. -Så hva skal du gjøre?
Du kan bli på skolen med Quetzal.
Frøken Georgina vil gjerne treffe deg.
-Er du sikker? -Ja.
Ok, jeg bør dra.
Moren min vil gi meg juling, og det er sent.
Du kan be Tuerto om å massere rumpa di.
Jeg stikker.
Quetzal!
Ikal…
Jeg er glad for at du blir.
Hugo.
God morgen.
Jeg lurte på hva den lyden var.
-Du er tidlig ute. -Jeg er visst det.
Noe nytt i dag?
Nei, vi jobber videre med utviklingsplanen.
Det eneste planen utvikler i meg er grusomme mareritt.
God morgen.
UTDANNINGSDEPARTEMENTET
God morgen.
-Mirna, er noen hos sjefen? -Nei, men han er opptatt.
Jeg vil bli advart.
Hva nå? Hvorfor banker du ikke på?
-Jeg beklager. -Takk, Mirna.
Unnskyld.
Señor…
Beklager, men jeg kan ikke gjøre det.
Jeg vet det er en vanskelig jobb, men det er til det beste.
Nei. Se på dem, er du snill.
Ja, alt vi gjør er å sikre dem en bedre fremtid.
Det er greia. For disse ungene er fremtiden fjern.
De har bare nåtiden.
-Jeg kommer tilbake i morgen. -Ja.
Du vurderer ikke betydningen av den føderale reformen.
Det er vanskelig. Men det er også et offer for alle. For deg, meg, barna på skolen.
Så send noen andre.
Det er ingen andre. Det er din jobb.
Pappa!
Sønn!
Tusen takk, pappa.
-Jeg er veldig glad i deg. -Jeg er veldig glad i deg også.
Jeg skal være en god elev.
Mamma blir stolt av meg.
Jeg er allerede stolt av deg.
La oss synge.
Jeg selger bønner!
Vel, du er i Apizaco
Jeg vet at mange av dere vil forlate byen.
Noen av dere
har allerede bedt om overføring.
Men først må vi fullføre denne strekningen.
Men det er farlig, sjef.
Ja.
Vi er ferdige innen månedsskiftet, samme hva som skjer.
Store ting forventes i området.
Det begynner ikke før dette er klart.
Hvis noen ikke liker det,
vet de hvor utgangen er.
Du.
Tomás Machuca,
du ber alltid om pauser,
så tjen som et eksempel. Kom igjen!
La oss gjøre det.
Kom igjen.
Alle sammen, kom igjen!
Dere vil ikke krympe, karer.
Kom igjen!
"Hver person…"
Gi meg et øyeblikk, unger.
Frøken?
Kan jeg lese?
Ja, vær så god.
Takk.
Følg med på hva klassekameratene dine leser.
"Hver person…
er på egen hånd
i hjertet av planeten."
"Som en solstråle…
når…"
Noen kommer til skolen, frøken.
De kommer hit.
Ok, fortsett. Følg med.
"Det var knapt åp… åpent,
indo…"
-Frøken, kan du komme? -Ja.
Tror du ikke jeg har merket det?
-Hva? -At du hjelper læreren.
Ikal.
Bli med meg.
Kom igjen. Jeg må ta deg med til moren din.
Ikal!
Gutten min.
Pappa!
Kom, sønn. Hjelp meg med dette.
-Du vil like å være med søskenbarna dine. -Jeg husker dem ikke engang.
Jeg vet det.
Men du vil like å være med dem.
Hvorfor kan vi ikke bli her?
Fordi alle drar.
Vi klarer oss.
Det går bra, sønn.
Det går bra.
Det er greit, du kan gråte.
Gråt hvis du vil gråte, Ikal.
Gråt så mye du trenger, sønn.
Kan vi ikke ta med oss Quetzal?
Nei.
Jeg kan ikke la ham være alene. Jeg lovet.
Men Quetzal blir hos læreren.
Han vil ikke være alene.
Vennene dine vil også ta seg av ham.
Og når vi har funnet oss til rette,
kan du besøke dem.
Jeg vil ikke komme tilbake hit.
Kom igjen!
Vi drar om to timer.
Kom igjen! Opp!
Om to timer!
Jeg ber jomfruen om å passe på deg og gutten din, Lucero.
Takk, Toña.
Jeg går og ser om mannen min har pakket alt.
Ok.
Tusen takk for alt.
-Ikal! -Vær så god.
-Sees senere. -Ikal!
-Ha det, Ikal! -Ikal!
Ha det.
Ikal!
Georgina har en overraskelse til deg.
Kom igjen.
Jeg kan ikke. Vi skal dra nå.
-Kom igjen. -Ja, la oss gå.
Kom igjen. Gå og ta farvel.
Vi har fortsatt tid.
Gi meg den.
Det blir ikke lenge.
-Kom igjen. -Kom igjen.
Skynd deg, ellers kommer jeg først!
Frøken! Vi hentet ham!
-Han er her. -Vi hentet Ikal.
Kom hit, Ikal.
Vi bestemte oss for å ta klassebildet tidlig, så du kan være med.
Barn, Ikal er her.
-Hei, Ikal! -Gå på plassene deres, som vi øvde på.
-Likte du overraskelsen? -Dette er toppen av kransekaka.
Chico, du kom!
Trodde du ikke jeg ville bli med på bildet?
Quetzal!
Ok.
Greit, Alejandro.
Vi er klare.
En, to…
Smil!
Kom inn.
Du kommer til å klare deg bra i byen.
Hvorfor er du trist?
Har du glemt det?
Jeg sa det.
Du er en triton.
Øglen?
Nei.
En som kan tilpasse seg og overleve hvor som helst.
Vet du hva annet som er en triton?
For grekerne var han havets gud.
Aldri undervurder deg selv, Ikal. Lover du?
Ok.
Vil dere savne meg?
Vet du hva?
Da jeg mistet sønnen min…
…åpnet det seg et stort hull her.
Og du minner meg om ham.
Du er en briljant ung mann.
Jeg har en gave, nå som du kan lese.
Jules Verne. Det er favoritten min.
Ok…
Du burde dra, moren din venter nok på deg.
Frøken.
Takk.
Er du klar?
Kom igjen.
Er du sulten?
Nei.
-Hvis du blir sulten, si ifra. -Ja, mamma.
Mexicos statsbaner
kunngjør avgang for toget mot
Tepetitla, Apizaco,
Tlahuapan,
Texcoco
og Mexico by, som sluttdestinasjon,
Buenavista stasjon.
Ikal!
Denne veien.
Ikal!
Valeria!
Adjø, Valeria.
Adjø!
-Adjø! -Adjø!
Adjø, Ikal!
Adjø, Tuerto!
Adjø, Ikal!
Adjø, Chico.
Ikal!
Quetzal…
Adjø, Ikal.
MALINALLI TEPENPATL OFFENTLIG SKOLE
-Hva tror du Ikal gjør? -Han har nok kommet frem.
-Tror du han husker oss? -Selvsagt. Han vil alltid være vennen vår.
For meg vil han alltid være en orm.
-Pakal. -Pakal.
Kom hit.
-Pakal. -Pakal.
Hei, skjønne.
Pakal?
God ettermiddag.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
God ettermiddag.
Hugo…
Hugo Valenzuela.
Inspektøren.
Beklager tilstanden her.
Siden rektoren døde, har det gått nedover.
Og som du ser trenger skolen mange ressurser.
-Var det lenge siden? -Hva da?
Rektorens bortgang.
Det er syv år i januar.
Hør her…
Du kom for å stenge skolen.
Ikke ta det ille opp. Det er en del av…
en utviklingsplan.
Hvor fikk du denne fra?
Den lå på gulvet.
Fordømte orm!
Unnskyld.
Tilgi meg.
Jeg studerte jordbruksteknikk.
Men jeg kom tilbake og bestemte meg for å ta over skolen.
Hva skjedde med Quetzal?
Han døde av alderdom.
Og den lille hunden du så på skolen heter Pakal.
Barnebarnet hans.
Hvorfor byttet du navn?
Etter det som skjedde med faren min, da vi kom til byen…
ville jeg forsvinne.
Du lyktes åpenbart.
Vel, mellomnavnet mitt er Hugo, og mors pikenavn er Valenzuela.
Det er derfor vi trenger to navn og to etternavn? Man vet aldri.
Hei, og hvor er Tuerto?
Hvor tror du?
Betjener et tog?
Hei, og…
vil du ikke si noe om Chico?
Hva vil du at jeg skal si?
Han var i avisen.
De sa det var en slåsskamp mellom tyver,
men vi vet alle hvem som drepte ham.
-Hva skal du gjøre nå? -Ledige stillinger på skolen?
De stenger den.
Jeg gjør ikke det.
Du får sparken.
Greit for meg.
Jeg utdannet meg ikke til lærer for å gjøre dette, men for å undervise.
Det er noe til deg.
Ikke se sånn på meg, Ikal.
Kom hit.
Dette er til deg.
Åpne den.
Les hva det står der.
Og ikke si at du har glemt det.
"Til tritonen,
Ikal Machuca."
KALIMÁN
Takk.
Pepe, hva sa vi? Kom på denne siden.
Kan jeg vise deg leksene mine?
Du skal vise dem etter friminuttet. Ja?
Ja.
-Forsiktig. -Ja.
Tekst: Knut Normann