Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎ACUM 13,8 MILIARDE DE ANI
‎După Big Bang,
‎Universul a fost umplut ‎cu un fel de supă cosmică
‎formată din hidrogen și heliu.
‎În cele din urmă, ‎atomii de hidrogen și heliu
‎s-au contopit ‎pentru a da naștere stelelor.
‎Probabil că stelele erau grupate ‎în galaxii.
‎Ele au creat așa-zisa prima lumină.
‎Dacă vezi prima lumină,
‎primele galaxii din Universul nostru,
‎vezi trecutul îndepărtat ‎și locul unde a luat naștere totul.
‎Când privim cerul, ‎în afară de stelele din Calea Lactee,
‎vedem doar întuneric.
‎N-am avut niciodată tehnologia
‎pentru a vedea ‎prima parte a poveștii Universului.
‎Ca să poți privi înapoi în timp
‎pentru a vedea prima lumină,
‎ai nevoie de cel mai complex telescop ‎creat vreodată.
‎În toată istoria NASA, Webb e ‎cea mai riscantă misiune întreprinsă.
‎Misiunea ar putea fi un triumf tehnologic
‎sau un dezastru sfâșietor.
‎Trimitem cel mai mare telescop în spațiu, ‎la 1,6 milioane de kilometri depărtare.
‎Se poate întâmpla orice.
‎Are cel mai mare număr de puncte critice
‎într-o singură misiune.
‎Să te gândești la ce e mai rău: ‎„Dacă nu merge…”
‎E un gând înfricoșător.
‎Orice inginer de sistem de misiune ‎care nu crede că a fost nevoie de noroc
‎e fie prost, fie mincinos.
‎Primele imagini ne vor ajuta ‎să răspundem la întrebări precum:
‎„De unde venim?”
‎„Cum am ajuns aici?”
‎„Suntem singuri?”
‎Asta e istoria noastră.
‎- Toată istoria noastră. ‎- În acea imagine.
‎Nu mă îndoiesc ‎că acest telescop e următorul salt uriaș
‎în căutarea vieții.
‎Universul e atât de mare,
‎încât trebuie ‎să mai existe viață inteligentă.
‎Telescopul spațial James Webb
‎va schimba din temelii ‎modul în care înțelegem Universul.
‎NECUNOSCUT
‎MAȘINA COSMICĂ A TIMPULUI
‎S-a construit un nou telescop.
‎Telescopul spațial James Webb, ‎numit astfel
‎după al doilea administrator al NASA, ‎e în ultimele etape ale construirii.
‎Va fi lansat dintr-un port spațial ‎din Guyana Franceză.
‎Asta ne amintește ‎că misiunea nu e doar a NASA,
‎ci o colaborare ‎cu Agenția Spațială Europeană
‎și Agenția Spațială Canadiană.
‎ÎN 25 DECEMBRIE 2021
‎E un proiect la care s-a lucrat ‎de trei decenii,
‎costând zece miliarde de dolari până acum,
‎care a avut parte de neplăceri, crize, ‎și a fost amenințat cu anularea.
‎Lansarea Telescopului Spațial James Webb ‎e o misiune de risc maxim pentru NASA.
‎Un eșec s-ar traduce ‎în zece miliarde de dolari irosiți
‎și mai bine de două decenii de muncă ‎duse pe apa sâmbetei.
‎Cum te simți?
‎- Cum ești? ‎- Bine.
‎Thomas Zurbuchen e ‎șeful Departamentului Științific la NASA.
‎Putem să-i mai spunem și dr Z.
‎E ziua cea mare.
‎După atâtea decenii, atâta timp ‎și efortul atâtor oameni,
‎iată-ne, gata de lansare.
‎Avem un telescop montat deasupra rachetei.
‎E un telescop la care au lucrat ‎mai mult de 10.000 de oameni.
‎De acest telescop se leagă
‎atât toate speranțele și visurile lor,
‎cât și cele ale mii de oameni de știință, ‎născuți și nenăscuți,
‎care vor beneficia ‎de pe urma acestor date.
‎Sunt ultimele minute ‎de numărătoare inversă înainte de lansare.
‎Toate sistemele funcționează.
‎Mai sunt 30 de secunde.
‎Lansarea Webb e cea mai grea misiune ‎întreprinsă vreodată de NASA.
‎Am avut probleme de producție, ‎de planificare, de sistem,
‎cu personalul.
‎Uneori mi se părea lipsit de speranță.
‎Așteptăm numărătoarea finală.
‎Zece, nouă, opt…
‎Am considerat Webb ‎drept un Apollo al științei.
‎E un lucru foarte dificil, ‎aproape imposibil,
‎dar îl facem oricum.
‎…trei, doi, unu, decolare!
‎CU TREI LUNI MAI DEVREME
‎CENTRUL SPAȚIAL GODDARD ‎GREENBELT, MARYLAND
‎A fost necesară multă muncă ‎pentru lansarea asta.
‎Am lucrat 15 de ani la acest proiect.
‎Simt că o parte esențială ‎a identității mele
‎e slujba mea.
‎Îmi place, mă pasionează. De asta o fac.
‎Dacă mă gândesc la ce e mai rău, ‎la eșecul misiunii
‎căreia mi-am dedicat întreaga carieră,
‎simt că sunt cuprinsă de teamă.
‎Când aveam șase sau șapte ani,
‎am decis că asta vreau să fac, ‎că vreau să fiu astronoamă.
‎Am crescut în Arkansas, ‎la o fermă mică, în mijlocul pustietății.
‎Nu era poluare luminoasă de la orașe.
‎Era foarte întuneric. Cerul era frumos.
‎Cerul nopții m-a fascinat ‎încă de când eram copil.
‎LANSAREA TELESCOPULUI HUBBLE ‎ÎN 24 APRILIE 1990
‎Eram în clasa a patra sau a cincea ‎când a fost lansat Hubble.
‎Ni s-a dat acordul
‎să inițiem desfacerea ‎sistemelor de prindere frontale.
‎Vedem cum se deschid ‎ambele ansambluri de panouri solare.
‎Asta-i bine.
‎Îi urez lui Hubble ‎să aibă parte de aventuri
‎care să ne descopere ‎noi mistere ale Universului.
‎Au decis să-l îndrepte
‎spre ce părea a fi o zonă goală a cerului, ‎ca să vadă ce se va întâmpla.
‎Îmi amintesc cum, ca restul lumii,
‎am fost uluită de ce am văzut.
‎Zona goală s-a dovedit a fi ‎plină de mii de galaxii.
‎Ne-am dat seama, pentru prima dată,
‎cât de bătrân e Universul.
‎E un truc foarte interesant de fizică.
‎Putem privi înapoi în timp ‎cu ajutorul acestor uriașe telescoape.
‎Un telescop e o mașină a timpului.
‎Ne permite să vedem Universul ‎așa cum era în trecut.
‎Sună a ceva științifico-fantastic, ‎dar e adevărat,
‎deoarece luminii îi ia un timp ‎să străbată spațiul.
‎Privind becul ‎de la un stâlp de iluminare stradală,
‎constați că ia o fracțiune de secundă ‎ca lumina să ajungă la tine.
‎Lumina Soarelui ajunge la Pământ ‎în opt minute.
‎Dacă extindem scara, ‎cu cât ceva e mai departe în Univers,
‎cu atât luminii îi va lua ‎mai mult timp ca să ajungă la telescop.
‎Ca urmare, ‎le vedem întocmai cum erau în trecut.
‎Cu ajutorul lui Hubble, ‎am putut să privim în trecutul îndepărtat
‎și să vedem niște galaxii foarte timpurii, ‎unele foarte tinere,
‎dar ne lipsesc informațiile ‎despre începutul lor.
‎Ne lipsește prima parte din primul capitol
‎din povestea ‎celor 13,8 miliarde de ani ai Universului.
‎Vrem să privim în spațiul cosmic,
‎spre începuturile timpului, ‎pentru a răspunde la întrebări…
‎FOSTUL ADMINISTRATOR AL NASA
‎precum: „Cum s-au format galaxiile?”
‎„Există și alte planete locuibile ‎în afara sistemului nostru solar?”
‎„Viața există doar pe planeta Pământ?”
‎Hubble și telescoapele de la sol ‎ne-au oferit indicii valoroase,
‎dar trebuie să mergem mai departe.
‎Telescopul Spațial de Generație Următoare,
‎TSGU, va fi următorul mare pas ‎pe care-l vom face.
‎Acesta a fost numit ‎Telescopul spațial James Webb.
‎Lansarea Webb e la un nivel foarte diferit ‎față de misiunile anterioare,
‎în ceea ce privește scara îmbunătățirilor ‎în toate aspectele.
‎E un telescop cum nu s-a mai văzut.
‎Era clar că era nevoie ‎ca totul să decurgă miraculos de bine.
‎Foloseam tehnologii complet noi, ‎nemaiîntâlnite până atunci.
‎Aveam un detector complet nou
‎și un sistem electronic nou ‎care orienta oglinzile,
‎în număr de zece.
‎E foarte important să considerăm ‎câte puncte critice există.
‎Un punct critic e ‎un eveniment care trebuie să aibă loc,
‎fără de care întreaga misiune ar eșua.
‎Navigația a confirmat ‎că parașuta s-a declanșat
‎și vedem o decelerare semnificativă.
‎Aterizarea pe Marte ‎are între 80 și 90 de puncte,
‎una dintre cele mai riscante misiuni.
‎Webb e de trei-patru ori mai riscantă.
‎Chiar e frumos, Mike.
‎Au înfipt steagul ‎și se văd stelele și dungile.
‎Sunt mai multe puncte critice ‎decât în misiunea Apollo.
‎PUNCTE CRITICE
‎Câte puncte critice avem? Răspunsul e 344.
‎E cel mai mare număr de puncte critice ‎într-o singură misiune.
‎E un proiect imposibil.
‎INGINER ȘEF
‎E firesc să avem ‎necunoscute la care nu ne așteptăm.
‎La urma urmei, ‎voi fi considerat răspunzător pentru tot.
‎Iei cea mai bună decizie ‎cu datele pe care le ai la dispoziție,
‎dar ești conștient…
‎că aceste decizii implică întotdeauna ‎un anumit risc.
‎- Cat? ‎- Da.
‎Liniștește-te, băiete!
‎Mi-am dedicat ultimii 24 de ani ‎acestei misiuni.
‎E ca un al doilea copil.
‎Copiii mei au știut totul ‎despre Telescopul spațial James Webb
‎de la nouă, respectiv patru ani.
‎Fiul meu are 30 de ani, iar fiica mea, 28.
‎Trăiești cu frica unui posibil eșec
‎pentru că presa sau politicienii
‎îți vor face praf reputația.
‎Își face griji pentru tot. ‎E specific familiei lui.
‎Își fac griji pentru orice.
‎Nu doarme prea bine.
‎Toate aceste puncte critice
‎sunt o sursă de îngrijorare.
‎Da, așa e. ‎Și pentru mine, și pentru echipă.
‎De aceea suntem vigilenți ‎și atenți să le rezolvăm.
‎Aici avem câteva concepte originale
‎pentru Telescopul Spațial ‎de Generație Următoare.
‎Cu cât e mai mare oglinda, ‎cu atât aduni mai multă lumină.
‎Ca să vezi prima lumină, ‎e nevoie de o oglindă foarte mare.
‎Am studiat cinci posibile proiecte. ‎Acesta a fost unul original.
‎Detaliile sunt foarte importante.
‎Doar când studiezi proiectul ‎atent la elementele fine de inginerie,
‎care arată așa, atunci găsești problemele.
‎Cea mai evidentă problemă
‎e că diametrul său e mai mare ‎decât cel al rachetei care-l duce.
‎Deci trebuie să se strângă.
‎În unele proiecte, ‎oglinzile principale erau suprapuse,
‎ca discurile de pick-up.
‎Unul dintre conceptele noastre ‎era să deschidem oglinda primară
‎ca o masă pliabilă.
‎Am ales să facem așa.
‎Analiza preliminară a proiectului ‎a fost în 2008.
‎Atunci putem spune ‎că telescopul a căpătat forma sa actuală.
‎Nu e un model ideal al lui Webb, ‎dar e bun pentru a-i prezenta detaliile.
‎Oglinda principală ‎captează lumina stelară,
‎care e concentrată spre oglinda secundară
‎și apoi e reflectată ‎în această structură piramidală neagră.
‎După aceea, ea ajunge aici, ‎unde sunt instrumentele.
‎Camerele de filmat, spectrometrele…
‎Îmi pare rău, lipiciul nu ține prea bine,
‎dar acesta e parasolarul.
‎Parasolarul blochează ‎lumina de la Soare, Pământ și Lună.
‎Vrem ca telescopul să fie rece,
‎ca să nu strălucească mai tare ‎decât stelele spre care e îndreptat.
‎Dintr-un total de 344 de puncte critice,
‎sunt 225 ‎care țin de deschiderea parasolarului.
‎E o operațiune cum nu s-a mai efectuat.
‎Primul pas e
‎ca cei doi paleți mari laterali
‎să fie coborâți, unul după celălalt.
‎Pe ei stă pliat parasolarul.
‎Apoi, un sistem foarte complex de scripeți ‎și motoare de tensionare
‎extind parasolarul ‎către cele șase puncte extreme.
‎Vom tensiona ‎fiecare dintre cele cinci straturi
‎pentru a obține forma dorită
‎și a le poziționa corect ‎unul față de altul.
‎Sunt 34 de puncte critice asociate ‎cu tensionarea celor cinci straturi.
‎Stratul doi, în trei, doi unu…
‎Unicitatea acestei misiuni spațiale
‎e dată de cât de fragile sunt materialele.
‎Nu e o bucată de metal,
‎ci, mai degrabă, o umbrelă pliată.
‎Am deschis complet parasolarul ‎de trei ori,
‎dar replierea acestuia l-a afectat.
‎Văzând gradul de uzură al parasolarului, ‎am ajuns la concluzia
‎că: „E timpul să nu mai facem teste.”
‎Când e vorba de foi imense,
‎sunt necesari ‎kilometri de cabluri care se pot încurca
‎și se pot deplasa unde nu vrei ‎în lipsa gravitației.
‎Există mii de riscuri posibile.
‎L-am testat intens, l-am împăturit ‎și-l vom pune pe o rachetă,
‎urmând să fie reconstruit în spațiu, ‎pe cale automatizată.
‎Așa ceva nu s-a mai făcut.
‎La 14 zile de la lansare, ‎prindem lateralele oglinzii primare.
‎Există zece puncte critice ‎asociate cu oglinda primară,
‎câte cinci pentru fiecare laterală.
‎A fost util să putem construi oglinda ‎din 18 segmente individuale.
‎Fiecare oglindă e mobilă.
‎Asta le permite roboților să repoziționeze ‎hexagoanele pentru a focaliza telescopul.
‎La 1,6 milioane de kilometri de Pământ, ‎de patru ori mai departe decât Luna,
‎nu vrem ‎ca telescopul să se spargă sau să crape
‎când ajunge la temperaturi foarte scăzute.
‎TESTARE CRIOGENICĂ ÎN 2017
‎NASA a adaptat și modernizat
‎cea mai mare cameră criogenică ‎de la Centrul Spațial Johnson.
‎Fusese folosită pentru Apollo.
‎A fost nevoie de mulți ani de eforturi ‎pentru a putea băga acest telescop uriaș.
‎E cât o clădire cu trei etaje, ‎a fost testat la temperaturi
‎de -223 de grade Celsius. ‎A trecut testul cu brio.
‎E aproape miraculos.
‎A fost o zi minunată la Goddard,
‎una mult-așteptată de mulți ani,
‎anume, când au pus telescopul vertical ‎și l-au îndreptat spre galerie.
‎Am avut ocazia să vedem oglinda aceea.
‎A fost un moment extrem de emoționant,
‎deoarece ne-am văzut reflexiile
‎în aceeași oglindă care va detecta lumina
‎de la galaxii incipiente ‎și planete îndepărtate.
‎Mi s-a părut fenomenal ‎să mă văd și eu reflectată în ea.
‎Am proiectat acest telescop
‎pentru a vedea Universul ‎în lumină infraroșie.
‎Cele mai îndepărtate galaxii ‎sunt atât de departe,
‎încât își transmit toată lumina ‎sub formă de lumină infraroșie,
‎o lumină puțin mai roșie ‎decât pot percepe ochii oamenilor.
‎Cu un telescop precum Hubble, ‎care captează lumina vizibilă,
‎chiar și cu unul mult mai mare,
‎tot nu am putea vedea ‎lumina provenită de la primele galaxii.
‎Am proiectat acest telescop ‎pentru a studia galaxiile timpurii,
‎dar fiind atât de mare și de puternic,
‎ne va oferi posibilitatea fără precedent
‎de a afla mai multe despre exoplanete, ‎anume planetele care orbitează alte stele.
‎Ne interesează în mod deosebit ‎dacă vreuna dintre planetele din apropiere
‎ar putea susține viața.
‎Va afla acest lucru
‎studiind moleculele ‎din atmosfera planetei respective.
‎Va putea detecta ‎metan, dioxid de carbon, vapori de apă.
‎Unde e apă, de obicei e și viață.
‎Nu e o exagerare să spun ‎că acest telescop e următorul salt uriaș
‎în procesul căutării vieții în Univers.
‎Cât de uimitor ar fi să putem spune: ‎„Iată aceste cinci planete!
‎E posibil să existe viață pe ele”?
‎Vă puteți imagina ‎ce schimbare de perspectivă ar fi?
‎O LUNĂ PÂNĂ LA LANSARE
‎Webb reprezintă ce e mai bun la omenire,
‎un efort altruist de a afla ‎ce se găsește cu adevărat în Univers,
‎de a învăța despre noi înșine, ‎despre istoria noastră și despre lume.
‎Mi se pare ceva incredibil.
‎Am crescut în Elveția.
‎Tatăl meu a fost pastor evanghelist ‎într-o biserică fundamentalistă.
‎Nu am auzit vorbindu-se despre știință.
‎Am fost învățat de mic ‎că întregul Univers a fost construit
‎în șapte zile.
‎Apoi am mers la un curs
‎la care profesorul ne-a explicat
‎modul în care știința a schimbat ‎cursul istoriei.
‎Atunci am știut: „Asta vreau să fac!
‎Pot să avansez știința și, prin ea, ‎pot să schimb cursul istoriei.”
‎Fac munca asta de cinci ani.
‎Mulți cred că nu sunt destul de răbdător.
‎Modul în care trag lumea la răspundere ‎poate fi greu de înghițit.
‎Să presupunem că eșuăm.
‎Ar afecta progresul științific al lumii,
‎întârziindu-l cu unul sau două decenii.
‎Țin evidența kilometrilor alergați
‎de-a lungul anului. ‎Vreau să alerg 1600 pe an.
‎Variază în funcție de stres. Alerg ‎mai mulți kilometri când sunt stresat.
‎Sunt la 1900 anul ăsta.
‎E vorba de NASA, nu? ‎Agenția care a inventat sloganul:
‎„Eșecul nu e o opțiune.”
‎E un slogan care sună foarte bine,
‎dar riscul de eșec există ‎la fiecare misiune.
‎Avem multe provocări, încă de la început.
‎Institutul se va ocupa ‎de construirea unui telescop
‎a cărui lansare va avea loc în 2007.
‎Prețul țintă pentru acest proiect ‎e de 500 de milioane de dolari.
‎La prima discuție privitoare la costuri,
‎toți cei care lucraseră ‎la Telescopul spațial Hubble,
‎care costase ‎peste șase miliarde de dolari,
‎știau că așa ceva nu e posibil.
‎Pe măsură ce proiectul a avansat, ‎costul a ajuns la șase miliarde de dolari.
‎Dle Howard, ați văzut vreodată ‎filmul intitulat ‎Un sac de bani?
‎Da, l-am văzut.
‎Parcă expresia emblematică a filmului e: ‎„Încă două săptămâni!”
‎Cum să justificăm acest lucru ‎în fața alegătorilor noștri?
‎Congresul a demarat o investigație.
‎Au vrut să pună capăt misiunii.
‎Am simțit că nu se va realiza.
‎Congresul voia să ne oprească.
‎A fost un șoc.
‎Eram o tânără savantă care voia ‎să cerceteze cu acest telescop,
‎și aflam că aveam să fim opriți?
‎Congresul a spus: „Vă dăm banii.” ‎Atunci am intervenit.
‎9 MILIARDE $
‎Nimeni nu voia să vorbească despre asta. ‎Spuneau: „E în regulă.”
‎Gen: „Cum vă merge?” ‎„Nu mai avem mult timp, dar va fi bine.”
‎Nu era deloc bine.
‎TESTE ACUSTICE ȘI DE VIBRAȚII 2017 - 2018
‎Îmi amintesc că ne pregăteam ‎pentru testul de vibrații și acustică.
‎Ceea ce încerci să faci în aceste teste ‎e să spargi telescopul.
‎Da, vrei să reziste, dar îl scuturi ‎așa cum e scuturat de rachetă.
‎Și l-am bombardat cu sunet ‎la un volum similar cu cel al lansării.
‎Primul test a decurs foarte bine.
‎Apoi, când am testat tot ansamblul, ‎incluzând și parasolarul,
‎au început să cadă elementele de fixare.
‎Are 10.000 de șuruburi.
‎Dacă ai reparat vreodată o bicicletă,
‎știi că trebuie să te asiguri ‎că elementele sunt bine fixate,
‎dar în cazul nostru nu erau.
‎Cum e posibil așa ceva?
‎Merge în spațiu. Trebuie să fie fixe!
‎A trebuit să găsim și să refacem ‎toate elementele de fixare.
‎A fost nevoie de șase luni
‎și de 150 de milioane de dolari ‎pentru a rezolva problema.
‎Oamenii fac mai multe greșeli ‎decât ar trebui.
‎E jenant.
‎Între timp, am avut ‎cel mai mare număr de știri negative
‎în comparație ‎cu oricare dintre misiunile anterioare.
‎Lumea fuge de ceea ce nu are viitor.
‎Toți vor să contribuie la ceva de succes, ‎la fel ca în sport.
‎Trebuie să schimbi starea de fapt ‎și să începi să câștigi.
‎Am colaborat întotdeauna ‎cu oameni excepționali.
‎Consider că problema e de la conducere.
‎Riscăm să zgâriem sau să avariem oglinda, ‎așa că trebuie să fim foarte atenți.
‎A fost necesar să înlocuiesc liderii ‎ca să concentrez efortul echipei
‎și să obțin atenția necesară ‎pentru a face ceva atât de magnific.
‎Vrei ca oamenii să simtă motivație ‎pentru ceea ce fac,
‎și cred că asta am reușit să obțin.
‎Îmi amintesc ziua în care, ‎pentru prima dată, am fost surprins.
‎Era ziua în care trebuiau unite ‎oglinda primară și parasolarul.
‎Știam că avea să fie foarte greu.
‎Cele două jumătăți ‎nu mai fuseseră în contact.
‎Toate sistemele și cablurile ‎trebuiau să se potrivească.
‎Când am unit cele două părți,
‎s-au potrivit perfect.
‎Echipa abia reușise ‎să ajungă în grafic cu munca,
‎și, dintr-o dată, ‎câștigaseră foarte mult teren.
‎Făcuseră o treabă mai bună ‎decât se aștepta lumea.
‎A fost admirabil.
‎E pregătit pentru misiune.
‎Dacă m-ar fi întrebat cineva ‎de sorții de izbândă ai lansării,
‎aș fi fost încrezător.
‎După ce am investit atâția ani ‎în a aduce telescopul
‎pe platforma de lansare,
‎mă gândeam: „Pe bune? Chiar e aici? ‎Chiar îl lansăm?”
‎Sunt emoționată ‎și agitată, dar în sens pozitiv.
‎CENTRUL SPAȚIAL GUYANEZ ‎GUYANA FRANCEZĂ
‎Dacă îmi plac lansările?
‎Îmi plac când se termină.
‎E ca un salt cu parașuta.
‎Odată deschisă parașuta, ‎ai o experiență plăcută.
‎Mai sunt 12 ore până la lansare. ‎Sperăm ca vremea să rămână favorabilă
‎și că vom putea lansa acest telescop ‎mâine-dimineață!
‎Nu-mi vine să cred că aproape am ajuns ‎la momentul lansării!
‎Abia aștept ‎să trimitem telescopul în spațiu!
‎Scriu ambele discursuri singur.
‎Cred că e absolut esențial ‎să fie autentice și personale,
‎și ca, mai ales în caz de dezamăgire,
‎să le fiu cu adevărat alături, ‎de la suflet la suflet.
‎Asta contează. Nimeni nu-și va aminti ‎de discursul pentru succes.
‎Nu va conta. Pot spune orice.
‎Discursul în caz de eșec va dăinui,
‎deci e foarte important ‎să-l compui cu atenție.
‎Șapte, șase, cinci…
‎LANSAREA SATELITULUI CLUSTER ‎ÎN 4 IUNIE 1996
‎…decolare.
‎Aprindere.
‎Îmi amintesc lansarea eșuată a Ariane 5. ‎Niciodată n-am uitat-o.
‎Decolare.
‎Imaginea mi-a rămas întipărită în memorie.
‎Toți parametrii de propulsie sunt normali. ‎Traiectoria e normală.
‎„Lansarea de azi nu a avut succes,
‎iar Webb nu a ajuns în orbită ‎conform planului.
‎E un obstacol pentru noi toți,
‎pentru știință și explorarea Universului.
‎Evident, suntem dezamăgiți.
‎Totuși, oricât de greu de îndurat e ‎eșecul cu care ne confruntăm acum,
‎un lucru nu se va schimba,
‎și, anume, angajamentul luat ‎de a explora științific spațiul.”
‎ZIUA LANSĂRII ‎25 DECEMBRIE 2021
‎Urmează cel mai tare eveniment ‎al deceniului și, poate, al secolului.
‎Succesorul lui Hubble,
‎de trei ori mai mare și mult mai avansat,
‎e gata de lansare.
‎Îmi vine să plâng.
‎Feliz Navidad! ‎M-am trezit la 4:50 dimineața
‎ca să văd lansarea TSJW!
‎Mă rog tuturor zeilor științei ‎ca totul să meargă fără probleme,
‎și că, în șase luni, ‎vom obține date minunate.
‎Crăciun fericit tuturor!
‎De la centrul de control Jupiter ‎din Kourou, Guyana Franceză,
‎vedeți în direct platforma de lansare ‎pe care se află racheta Ariane 5
‎care va duce Telescopul spațial James Webb ‎în faza inițială a călătoriei sale.
‎Zeci de mii de oameni de știință ‎urmăresc lansarea.
‎Viitorul lor depinde de succesul lansării.
‎Crăciun fericit! Urmărim lansarea ‎Telescopului spațial James Webb.
‎Toate sistemele arată bine ‎la inițierea numărătorii inverse.
‎Echipa de control de zbor din Kourou ‎nu detectează nicio problemă.
‎Nu sunt un om superstițios,
‎dar azi voi lua la mine ‎trei talismane norocoase.
‎Am permisul de taxi al tatălui meu,
‎papionul bunicului Menzel
‎și jurnalul bunicului DeLeo ‎de când era pilot privat.
‎Totul arată foarte bine aici, ‎la portul spațial,
‎pentru această lansare de Crăciun.
‎Operațiunile se desfășoară fără probleme, ‎numărătoare inversă continuă.
‎Toate sistemele sunt funcționale ‎și suntem gata de lansare.
‎Vremea e favorabilă.
‎Oficialii de la NASA ‎urmăresc atent telemetria
‎și așteaptă începutul numărătorii inverse.
‎Zece, nouă, opt…
‎Șapte, șase, cinci,
‎patru, trei, doi, unu…
‎ASTROFIZICIAN
‎ESC oprit.
‎Parametrii de la bord sunt normali.
‎Suntem la 17 secunde ‎de separarea lui Webb de rachetă.
‎Telescopul va fi împins ușor, cu arcuri, ‎de partea superioară a Ariane 5.
‎Separarea Telescopului Webb!
‎Hai, Webb!
‎- Mulțumesc. Da! ‎- Felicitări!
‎Avem confirmarea separării observatorului.
‎Următorul pas e ‎deschiderea panoului solar.
‎ACEASTĂ ANIMAȚIE ARATĂ CĂLĂTORIA LUI WEBB, ‎FOLOSIND DATELE FURNIZATE DE NASA.
‎Webb va fi alimentat de baterii ‎până la deschiderea panoului solar.
‎Webb a deschis panoul solar. ‎S-a confirmat că produce electricitate.
‎S-a deschis panoul solar!
‎Bine!
‎Așa mai merge!
‎Odată ajuns la punctul de interes, ‎la 1,6 milioane de kilometri de Terra,
‎va fi activat ‎de către controlorii telescopului
‎din Centrul de Operațiuni al Misiunii, ‎prescurtat COM.
‎CENTRUL DE OPERAȚIUNI AL MISIUNII ‎DIN BALTIMORE, MARYLAND
‎În următoarele săptămâni, Webb va activa ‎antenele, parasolarul și oglinzile.
‎Fiecare procedură ‎e un pas critic și complex
‎în asamblarea telescopului de 6,2 tone.
‎Cele mai strălucite minți din lume ‎au lucrat la Webb.
‎Toți vor urmări procesul ‎cu sufletul la gură.
‎Dacă, în orice moment, ceva merge prost,
‎omenirea nu va putea face nimic ‎pentru a rezolva problema.
‎Toată lumea ne felicită pentru lansare
‎și ne bucurăm pentru asta,
‎dar știm ‎că abia acum vine partea dificilă.
‎Activarea telescopului ‎e echivalent cu a rezolva un puzzle
‎la 1,6 milioane de kilometri distanță, ‎cu roboți.
‎Webb parcurge 1,6 km pe secundă.
‎În curând va trece de orbita Lunii,
‎deci se află ‎cam la 370.000 kilometri de noi.
‎Webb se deplasează spre punctul L2, ‎la 1,6 milioane de kilometri de Pământ.
‎Dacă vrei să vezi stele,
‎nu te uiți la ele din oraș, ‎ci te duci la țară.
‎Deci, pentru noi, a merge în punctul L2 ‎e echivalent cu mersul la țară.
‎Aici, gravitația Soarelui ‎și a Pământului se combină
‎pentru a forma ‎o orbită stabilă în jurul Soarelui.
‎Astronauților de pe Apollo ‎le-a luat trei zile
‎să ajungă de pe Terra pe Lună.
‎Va dura în jur de 30 de zile ‎pentru a ajunge la punctul L2.
‎În acest timp, pregătim telescopul.
‎E prima misiune la care particip. ‎Am emoții.
‎În cazul acestei misiuni, ‎nu putem repara telescopul.
‎Orice problemă sau provocare care apare ‎trebuie rezolvată imediat.
‎Sute de oameni lucrează non-stop
‎la Centrul de Operațiuni al Misiunii,
‎în special echipa de zbor.
‎Putem comunica cu telescopul ‎prin Centrul de Operațiuni al Misiunii.
‎Trimitem comenzi către telescop ‎sub formă de linii de cod,
‎ca să-i spunem ce acțiune dorim să facă.
‎Nu putem vedea telescopul în spațiu. ‎E prea departe.
‎Folosim o simulare animată a telescopului.
‎Astfel, putem să vedem ‎progresul telescopului.
‎Sunt o femeie latino.
‎Nu sunt mulți ca mine în domeniul acesta.
‎N-am avut oameni similari cu mine ‎pe care să-i iau drept model.
‎M-am angajat la NASA la 19 ani.
‎Nu mă așteptam să ajung atât de repede ‎undeva atât de important și prestigios,
‎dar, odată ajunsă acolo, ‎am știut că voiam să mă afirm.
‎Scriu programe și proceduri ‎pentru sistemul telescopului.
‎Indiferent de activitatea de pe orbită,
‎toate aceste sisteme ‎trebuie să funcționeze în armonie.
‎DESCHIDEREA PARASOLARULUI ‎LA TREI ZILE DUPĂ LANSARE
‎PUNCTE CRITICE: 225
‎Matricea e pregătită. Trimiteți ‎prima comandă în timpul disponibil!
‎Începeți! Totul arată bine.
‎Recepționat. Execut cod.
‎Comanda arată bine. Execută!
‎Execut.
‎Majoritatea punctelor critice ‎țin de parasolar.
‎Dacă mecanismele nu se deschid, ‎va fi o zi foarte proastă.
‎Lider adjunct, ‎motorul e acum în stare de așteptare.
‎- Poți continua procedura. ‎- Execut.
‎Recepționat! ‎Sunt mulțumită de acea mișcare.
‎Continuă!
‎Indiferent câte teste faci, ‎ca la o parașută,
‎viabilitatea ei depinde ‎de cât de bine o împături.
‎Nu vei ști cât de bună treabă ai făcut
‎până nu sari din avion ‎și deschizi parașuta.
‎Continuați cu pasul 031 ‎pentru grupul șase!
‎Recepționat. Aripa.
‎Operațiuni, arată bine. Puteți continua.
‎Totul e bine. Continuă! ‎Avem permisiunea să continuăm.
‎Arată bine. Poți executa.
‎Execut.
‎Inițiază procedura!
‎Inițiez. Să vedem cum se deschid!
‎Operațiuni, puteți iniția desfășurarea!
‎Execut.
‎Pot confirma că cele cinci straturi ‎ale parasolarului sunt complet tensionate.
‎Bine!
‎Mulțumim!
‎S-a realizat o etapă importantă. ‎Bravo, echipă parasolar!
‎Bravo!
‎Felicitări tuturor! Felicitări!
‎A fost o zi bună. A fost ‎greu de prezis ce va fi, dar iată!
‎Răcorește telescopul, exact cum trebuie.
‎E ceva minunat.
‎Deocamdată, am eliminat 266
‎din cele 344 de puncte critice.
‎Nu pot da greș ‎pentru că și-au făcut deja treaba.
‎Dar trebuie să rămânem prudenți, ‎pentru că mai sunt pași de executat.
‎DESCHIDERE OGLINDĂ PRIMARĂ ‎LA DOUĂ SĂPTĂMÂNI DUPĂ LANSARE
‎PUNCTE CRITICE: 10
‎- 'Neața, Thomas! ‎- Salut!
‎- 'Neața! ‎- Bună dimineața!
‎Mă bucur să vă văd.
‎Cei din Madrid sunt gata ‎și așteaptă predarea.
‎Centrul și șeful adjunct de operațiuni.
‎Liderul adjunct a verificat parametrii. ‎Putem iniția deschiderea.
‎Dacă aripile laterale nu se prind bine,
‎vor cauza vibrații nedorite.
‎Respectivele vibrații vor duce ‎la estomparea imaginilor.
‎Am făcut toți pașii precursori.
‎În acest moment, vom trece la pasul 046
‎și vom activa și acționa SCS-256.
‎Operațiuni, aici șeful de departament! ‎Parametrii arată bine.
‎Recepționat! Inițiem mișcarea.
‎Haide! Fă ce trebuie să faci!
‎- Uite! Începe să iasă. ‎- Se vede mișcarea.
‎Suntem la jumătatea drumului, la 54%.
‎Ia te uită!
‎- Se apropie. ‎- Da.
‎Continuă.
‎- Acum e 95%, 96%. ‎- Da.
‎- Așa! ‎- Da.
‎Patru…
‎trei, doi, unu.
‎Telescopul spațial James Webb ‎e complet instalat.
‎Oglinda primară!
‎- Am reușit! ‎- Arată minunat.
‎Da.
‎Dumnezeule mare!
‎Cât de greu a fost?
‎Voiam să încep cu tine.
‎Spune-mi! Cum te simți?
‎În faza actuală, ‎totul a decurs mai bine decât mă așteptam.
‎A fost minunat ‎să-l văd ajungând în forma finală.
‎Totul a decurs bine. ‎A fost foarte palpitant.
‎Am vrut să deschid o șampanie, ‎dar, din păcate, n-am avut.
‎Vreau să vă spun cât de fericit ‎și de emoționat sunt în clipa de față.
‎Avem un telescop complet asamblat ‎pe orbită.
‎Apreciez sacrificiile pe care le-ați făcut
‎pentru acest telescop magnific,
‎unul cum lumea nu a mai văzut.
‎Cum vă simțiți, ‎știind că ați făcut istorie?
‎Incredibil!
‎TSJW a încheiat cu succes ‎toate operațiunile majore.
‎Totul decurge excepțional.
‎Cel mai mare și mai complex observator
‎trimis în spațiu e gata ‎și vom avea niște imagini incredibile.
‎Am reușit, oameni buni!
‎TSJW ACTIVAT!
‎Ne e greu să ne imaginăm ‎cum vor arăta primele imagini.
‎Studiez cum se schimbă galaxiile în timp.
‎Mă interesează ‎cum se formează stelele în galaxii,
‎cum se formează găurile negre, ‎și evoluția acestor procese.
‎Aștept cu nerăbdare să văd ‎imaginile de câmp adânc.
‎În cadrul acestora vom putea să vedem
‎cele mai îndepărtate galaxii.
‎Fiind la 1,6 milioane de km de Terra,
‎există multe probleme care pot să apară.
‎E un risc constant.
‎Mai sunt 49 de puncte critice ‎pe care nu le vom putea elimina.
‎Dacă apare vreodată o problemă ‎la unul dintre ele,
‎misiunea riscă să eșueze.
‎DECEMBRIE 1993
‎Telescopul Hubble transmite ‎jenant de încețoșat.
‎Una dintre cele două oglinzi ‎ale telescopului e defectă
‎și estompează imaginile.
‎Când am pornit Telescopul spațial Hubble, ‎era nefocalizat.
‎Distanța focală a oglinzii primare ‎nu era corectă.
‎A fost un dezastru pentru cercetătorii ‎care se bazau pe aceste imagini.
‎Nu-mi pot imagina ‎cât de dezamăgiți au fost
‎astronomii de atunci.
‎A fost rău. Chiar și eu, în copilărie, ‎am fost dezamăgită.
‎Jeff, vei avea de lucru.
‎Ar fi bine să aprinzi lanterna din cască.
‎Bună idee!
‎Astronauții s-au dus în spațiu ‎și au inclus o piesă optică,
‎ceva similar cu o lentilă de ochelari, ‎care corecta distanța focală.
‎- Un pixel luminos! ‎- Acolo!
‎Uite!
‎- Putem vedea pixelii! ‎- Am reușit!
‎Distanța e ceea ce cauzează dificultăți ‎în cazul lui Webb.
‎Dacă e vreo problemă, ‎nu putem trimite astronauți s-o rezolve.
‎ALINIEREA TELESCOPULUI ‎LA 40 DE ZILE DUPĂ LANSARE
‎Vom alinia telescopul.
‎Pe scurt, îl refocalizăm.
‎E un proces complicat.
‎Echipa nu a uitat niciodată ‎ce s-a întâmplat atunci cu Hubble.
‎Mulți dintre mentorii mei ‎au lucrat la Hubble.
‎Toți m-au avertizat legat de acea zi.
‎E urât, ești în văzul lumii și e ceva ‎ce nu ți-ai dori să pățești niciodată.
‎În ultimele ore, am analizat ‎datele privitoare la calibrare,
‎pentru a vedea starea telescopului.
‎Niciunul n-am văzut ce transmite.
‎Hai să vedem!
‎Galaxii peste tot!
‎Ce de galaxii!
‎Sunt mai multe galaxii decât stele.
‎Imaginea e superbă și clară.
‎Exact cum trebuie să fie!
‎La șase luni după lansarea în spațiu ‎a celui mai puternic telescop,
‎echipa din camera de comandă a TSJW ‎se pregătește
‎să arate imaginile așteptate de decenii ‎de astronomi din întreaga lume,
‎anume, primele imagini color ‎făcute cu telescopul.
‎Crezi că e cea mai bună orientare ‎pentru această grupare?
‎Am încercat variante,
‎dar fiindcă e un pătrat, ‎îl putem orienta cum dorim.
‎Informația în infraroșu ne oferă ‎semnificativ mai multe detalii
‎decât obținem cu Hubble ‎din lumina vizibilă.
‎Acum că le vezi,
‎știi că nu mai ai cum să te îndoiești.
‎Imaginile trimise de telescop
‎sunt alb-negru.
‎Eu lucrez cu pixelii
‎ca să fac imaginea color ‎să fie cât mai vie.
‎Treaba mea este să scot în evidență
‎bogăția și complexitatea datelor,
‎fără a le schimba. Informația e prezentă.
‎Universul se ascunde în întuneric ‎și trebuie scos la lumină.
‎Contează ce culori folosim. ‎Au semnificație în astrofizică.
‎Lucrăm direct cu oamenii de știință
‎ca să aflăm ‎exact ce văd în aceste imagini.
‎Așa arată în banda de culoare roșie, ‎deși e alb-negru.
‎Când fac totul și adaug culoare, ‎va fi roșu.
‎Galaxiile văzute aici, ‎aceste imagini vagi și neclare,
‎vor deveni mult mai vizibile, ‎pe fundal roșu.
‎Apoi includ banda verde,
‎și vedeți variația coloristică, ‎din combinația de roșu și verde.
‎Verdele e folosit ‎mai mult pentru galaxiile apropiate,
‎și, desigur, pentru stele.
‎Când introduc ‎lungimile de undă scurtă, în albastru,
‎imaginea capătă viață.
‎Imaginile sunt prețioase. ‎Le vedem ca pe copiii noștri.
‎Am pus suflet în realizarea lor
‎și le-am pregătit ‎pentru a fi arătate lumii.
‎E un moment important,
‎pentru că nu e ‎doar o realizare științifică,
‎ci o realizare pentru întreaga omenire.
‎Trăim un moment de excepție
‎și e o onoare să pot să contribui ‎la ceva atât de important.
‎PUBLICAREA IMAGINILOR ‎11 IULIE 2022
‎Perspectiva asupra Universului ‎e pe cale să devină mai clară.
‎Da. Președintele Biden va dezvălui
‎mult-așteptata primă imagine color
‎primită de la TSJW al NASA.
‎SEDIUL NASA ‎WASHINGTON, DC
‎Propun să începem cu imaginea ‎pe care o va dezvălui președintele!
‎- În regulă? ‎- Perfect.
‎Aceasta e prima poză de câmp adânc ‎făcută de Webb.
‎Telescopul a fost creat ‎tocmai pentru acest tip de imagine.
‎Credem că e cea mai în adâncime ‎imagine a Universului de până acum.
‎Deci…
‎Poftim!
‎Deci…
‎Am procesat imaginile de la Hubble ‎în săptămâni. Pe astea, în ore.
‎- Aveți în față… ‎- Frumos!
‎…un imens roi de galaxii.
‎O asemenea spirală e o întreagă galaxie?
‎Da. Fiecare punct pe care-l vedeți ‎e o galaxie.
‎Sunt peste 7.000 în poza asta.
‎- Galaxii de care… ‎- Șapte mii doar în poza asta?
‎Bucata de cer prezentată aici ‎e cât un grăunte de nisip
‎în imensitatea cerului.
‎- Da. ‎- Ca proporție.
‎E un mic crâmpei de Univers.
‎Indiferent unde am privit, ‎cerul e plin de galaxii.
‎Le vedem imediat.
‎- Vezi punctul roșu? ‎- Da.
‎- E cea mai îndepărtată galaxie. ‎- Doamne!
‎Lumina ei de acum 13,1 miliarde de ani.
‎Vom arăta…
‎- Universul are 13,8 miliarde de ani. ‎- Așa e.
‎Ce să-i spun președintelui ‎când îi voi descrie ce am în față?
‎Aveți în față leagănul existenței noastre,
‎precum și al fiecărei galaxii ‎și stele din Univers.
‎- Conține toată istoria noastră. ‎- În întregime.
‎Toată istoria noastră.
‎Cu cât aflăm că Universul e mai mare,
‎cu atât vreau mai mult să înțeleg ‎cine și ce sunt.
‎Care e rolul în meu în acest context?
‎Azi e o zi de importanță istorică ‎pentru America și toată omenirea.
‎Vom vedea cea mai veche lumină captată ‎din istoria Universului,
‎una de acum peste 13 miliarde…
‎Repet, de acum peste 13 miliarde de ani. ‎E greu de conceput așa ceva.
‎Și acum, să vedem prima imagine
‎de la acest telescop miraculos!
‎PRIMA IMAGINE DE CÂMP ADÂNC A LUI WEBB
‎Doamne!
‎Avem prima imagine de la TSJW!
‎Iat-o!
‎Sunt galaxii la începutul timpurilor. ‎Doamne!
‎Nu pot să cred!
‎REACȚIA MEA VĂZÂND ‎UNA DINTRE PRIMELE IMAGINI ALE TSJW
‎Chiar e uimitor!
‎Dumnezeule!
‎Nu pot exprima ce simt.
‎Toate astea te lasă năuc.
‎E fantastic!
‎- Vezi arcurile? ‎- Da.
‎Sunt roiuri uriașe de galaxii.
‎E o poză de nota zece. E superbă!
‎Dumnezeule!
‎De asemenea, ne informează ‎că acest tip de cercetare se numește…
‎…cu Telescopul spațial James Webb…
‎E ceva nemaivăzut și e datorită ‎Telescopului spațial James Webb.
‎Reacția mea și a colegilor mei a fost ‎una de uimire și bucurie fără margini.
‎Imaginea aceea ne-a îmbătat de fericire.
‎Am simțit în sinea noastră ‎că vom vedea tot ce e de văzut.
‎TSJW!
‎CENTRUL SPAȚIAL GODDARD ‎ÎN GREENBELT, MARYLAND
‎Fiți pregătiți ‎pentru dezvăluirea imaginii!
‎Iat-o! Se numește Cvintetul lui Stephan.
‎E minunată! Ce părere ai, Giovanni?
‎Se văd razele de lumină. ‎Sunt ce pare a fi ceața din poză.
‎CVINTETUL LUI STEPHAN ‎LA 290 DE MILIOANE DE ANI-LUMINĂ
‎STÂLPII CREAȚIEI ‎LA 6.500 DE ANI-LUMINĂ DISTANȚĂ
‎Stâlpii Creației sunt ‎o regiune formatoare de stele
‎din galaxia noastră, Calea Lactee.
‎Fiecare punct de lumină din imagine e ‎o stea asemănătoare cu Soarele nostru.
‎Sistemul nostru solar și noi înșine ‎ne-am născut din același material
‎pe care-l vedem în aceste imagini.
‎Fierul din sânge și calciul din oase
‎au rezultat dintr-o stea ‎care a explodat acum miliarde de ani.
‎Stelele nou-născute ‎sunt învăluite în praf.
‎Trebuie să putem vedea prin acel praf.
‎Lumina infraroșie ‎ne permite să facem asta.
‎GALAXIA FANTOMĂ ‎LA 32 DE MILIOANE DE ANI-LUMINĂ
‎NEBULOASA INELULUI SUDIC
‎Aceasta e o stea pe moarte, ‎în ultimele zvâcniri ale existenței sale.
‎NEBULOASA TARANTULA ‎LA 170.000 DE ANI-LUMINĂ DISTANȚĂ
‎Această imagine a galaxiei Roată de Car
‎ne dezvăluie ce se întâmplă ‎când se ciocnesc două galaxii.
‎NEBULOASA CARINA ‎LA 7.600 DE ANI-LUMINĂ DISTANȚĂ
‎Noile descoperiri ale TSJW în domeniul ‎științei exoplanetelor sunt incredibile.
‎Recent s-a descoperit dioxid de carbon ‎pe o planetă de tip gigant gazos
‎care orbitează o stea ca Soarele, ‎la 700 de ani-lumină distanță.
‎E prima dovadă clară și detaliată ‎a prezenței dioxidului de carbon
‎pe o planetă ‎din afara sistemului nostru solar.
‎Mă lasă fără cuvinte.
‎E copleșitor.
‎Da. E copleșitor.
‎Cred că e un exemplu elocvent ‎de ce pot face oamenii
‎când colaborează ‎în vederea realizării unui lucru bun.
‎E atât de mult rău în lume acum!
‎E o perioadă dificilă.
‎Iar ăsta e un lucru bun.
‎Neîndoielnic, e un pic de lumină
‎în ceea ce eu percep ‎drept o perioadă plină de întuneric.
‎Prin Webb am demonstrat ce e posibil
‎când colaborăm pentru a face ceva dificil.
‎Zece mii de oameni, ‎cu puncte forte și slăbiciuni,
‎fiecare văzând alte probleme,
‎au colaborat excelent ‎pentru a realiza ceva de succes.
‎Imaginați-vă câte alte probleme ‎am putea să rezolvăm astfel!
‎Știu sigur că există speranță. ‎Dovada ei se află în spațiu, chiar acum,
‎arătându-ne zi de zi ce impact poate avea.
‎Am făcut istorie. Putem privi ‎cu 13,5 miliarde de ani în trecut.
‎Simt mândrie. Mă simt plină de speranță,
‎deoarece aceste imagini arată lumii
‎câte sunt de explorat în Universul nostru
‎și cât de asemănători suntem.
‎E doar începutul.
‎Le pot spune nepoților ‎că am fost în echipa care a construit
‎telescopul care va răspunde ‎la marea întrebare:
‎„Suntem singuri în Univers?”
‎Cu fiecare telescop spațial s-a descoperit ‎ceva ce nu s-a anticipat.
‎Cu un telescop de dimensiunea asta,
‎sper să ajungem să vedem ‎ceva cu adevărat neașteptat.
‎ÎN 2022, CU WEBB S-A DESCOPERIT ‎PRIMA EXOPLANETĂ
‎O PLANETĂ NOUĂ, DE MĂRIMEA PĂMÂNTULUI, ‎LA 41 DE ANI-LUMINĂ DISTANȚĂ.
‎DATELE OBȚINUTE DE TSJW
‎SUNT DISPONIBILE PENTRU ORICINE DIN LUME.
‎INIȚIAL, MISIUNEA URMA SĂ ȚINĂ CINCI ANI,
‎DAR A FOST EXTINSĂ LA PESTE UN DECENIU.
‎Subtitrarea: Oana-Meda Pop