Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
13,8 MILJARDIA VUOTTA SITTEN
Alkuräjähdyksen jälkeen maailmankaikkeus oli kosminen soppa -
vety- ja heliumkaasuja.
Lopulta vety- ja heliumatomit alkoivat yhtyä muodostaen tähtiä.
Todennäköisesti tähdet ryhmittyivät galakseiksi.
Se oli ensimmäinen valo.
Näemme ensimmäisen valon, ensimmäiset galaksit.
Menneisyyden, jossa luominen tapahtui.
Kun katsomme taivaalle, Linnunradan tähtien taakse,
näemme vain pimeyttä.
Meillä ei ole ollut teknologiaa, joka valottaisi maailmankaikkeuden alkua.
Jotta voi katsoa ajassa taaksepäin ensimmäiseen valoon asti,
tarvitaan maailman monimutkaisin teleskooppi.
Webb on Nasan riskialttein tehtävä koskaan.
Tehtävä voi olla teknologinen menestys tai sydäntäsärkevä katastrofi.
Lähetämme valtavan teleskoopin puolentoista miljoonan kilometrin päähän.
Tuhat asiaa voi mennä pieleen.
Yksittäisiä virhekohtia on enemmän kuin missään tätä ennen.
Yritän ajatella mahdotonta. Jos se ei toimi…
Pelottava ajatus.
Työssään onnistunut insinööri joka ei usko myös onneen,
on hölmö tai valehtelija.
Kuvat antavat joitakin vastauksia kysymyksiin.
Mistä me tulemme?
Miten päädyimme tänne?
Olemmeko yksin?
Historiamme on tuossa.
Siinä on meidän historiamme. -Koko historiamme.
Teleskooppi on varmasti suuri askel elämän etsinnässä.
Maailmankaikkeus on niin iso,
että jossain on pakko olla älyllistä elämää.
James Webb -avaruusteleskooppi -
muuttaa ymmärrystä maailmankaikkeudesta perustavalla tavalla.
LÖYTÖJÄ JA LÄPIMURTOJA
KOSMINEN AIKAKONE
Uusi teleskooppi saapui kaupunkiin.
James Webb -avaruusteleskooppi,
joka on nimetty Nasan toisen johtajan mukaan, on pian totta.
Se laukaistaan Ranskan Guayanasta,
mikä muistuttaa, ettei tehtävä ole vain Nasan.
Mukana ovat myös Euroopan ja Kanadan avaruusjärjestöt.
25. JOULUKUUTA, 2021
Työ on jatkunut 30 vuotta ja maksanut 10 miljardia,
eikä ilman kohuja.
Useita vahinkoja, budjettikriisejä ja jopa lopetusuhka kongressilta.
James Webb -avaruusteleskoopin laukaisu on suuri riski Nasalle.
Jos jokin menee pieleen, kymmenen miljardia -
ja yli 20 vuoden työ valuu hukkaan hetkessä.
Miten menee?
Hienosti.
Thomas Zurbuchen on Nasan tiedejohtaja.
Voi sanoa myös tohtori Z.
Päivä on tullut.
Kaikki vuosikymmenet. Kaikki teleskoopin parissa työskennelleet.
Nyt laukaisuun on pari minuuttia.
Raketin nokassa on teleskooppi.
Sen parissa on työskennellyt yli 10 000 ihmistä.
Laukaisun myötä kaikkien tekijöiden unelmat toteutuvat.
Myös kymmenet tuhannet tutkijat, joista osa ei ole edes syntynyt,
tulevat hyötymään sen tuottamasta datasta.
He odottavat lähtölaskentaa meidän kanssamme.
Järjestelmät valmiina.
30 sekuntia.
Webb on Nasan historian vaikein tehtävä.
NASAN TIEDEJOHTAJA
Ongelmia valmistuksessa, suunnittelussa, järjestelmissä, henkilöstössä.
Joskus se näytti toivottomalta.
Valmiina terminaalilaskentaan.
Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan…
Pidin Webbiä tiedeohjelmien Apollona.
Se oli lähes mahdottoman vaikeaa.
Teimme sen siitä huolimatta.
Kolme, kaksi, yksi, lähtö!
KOLME KUUKAUTTA AIEMMIN
GODDARDIN AVARUUSKESKUS
Tie laukaisuun on ollut pitkä.
Olen työskennellyt projektissa 15 vuotta.
Siitä on tullut tärkeä osa minua.
ASTROFYYSIKKO
Se on työni, johon suhtaudun intohimoisesti.
Yritän ajatella mahdotonta. Entä jos se ei toimi?
Olen käyttänyt siihen koko urani.
Pelottava ajatus.
Halusin olla tähtitieteilijä jo kuuden tai seitsemän ikäisenä
Vartuin Arkansas'n maaseudulla, pienellä maatilalla keskellä ei mitään.
Kaupungin valoja ei ollut.
Oli hyvin pimeää. Taivas oli kaunis.
Yötaivas lumosi minut lapsena.
HUBBLE-AVARUUSTELESKOOPIN LAUKAISU 24. HUHTIKUUTA, 1990
Olin nelos- tai vitosluokalla ja menin katsomaan.
Meillä on lupa -
aloittaa etummaisten tukien avaaminen.
Aurinkopaneelien molemmat puolet avautuvat.
Hienoa.
Toivotan Hubblelle hyvää seikkailua.
Selvittäköön se maailmankaikkeuden mysteerejä.
Se päätettiin suunnata tyhjään avaruuteen, jotta nähdään, mitä tapahtuu.
Olin muun maailman tavoin -
aivan äimistynyt sen tuottamista kuvista.
Tyhjä avaruus pitikin sisällään tuhansia galakseja.
Se antoi ensi kertaa käsityksen siitä,
kuinka vanha maailmankaikkeus on.
Se on fysiikkatemppu.
Voimme katsoa ajassa taaksepäin valtavien teleskooppien avulla.
Teleskoopit ovat kuin aikakoneita.
Ne näkevät maailmankaikkeuden tilan menneisyydessä.
Kuulostaa scifiltä, mutta johtuu vain siitä,
että valo kulkee avaruuden läpi tiettyä vauhtia.
Kun katsoo katulamppua,
sen valolta kestää sekunnin murto-osa ylittää katu ja osua silmään.
Auringonvalo matkaa maahan kahdeksan minuuttia.
Kuvitellaan, että välimatkaa pidennetään.
Kun kohde on kaukana,
valolta kestää kauemmin matkata teleskooppiin.
Katsomme kirjaimellisesti menneisyyteen.
Hubblen avulla näimme kaukaiseen menneisyyteen.
NYKYISET GALAKSIT
Näimme varhaisia ja nuoria galakseja.
ENSIMMÄISET GALAKSIT
ENSIMMÄISET TÄHDET
Mutta alku puuttuu.
ALKURÄJÄHDYS
Meiltä puuttuu ensimmäinen luku -
maailmankaikkeuden 13,8 miljardin vuoden tarinasta.
Haluamme katsoa avaruuden äärettömyyteen -
ja aina ajan alkuun asti vastataksemme kysymyksiin.
NASAN ENTINEN JOHTAJA
Miten galaksit muodostuvat?
Onko aurinkokuntamme ulkopuolella elinkelpoisia planeettoja?
Onko elämä ainutlaatuista Maapallolle?
Hubble ja maanpäälliset teleskoopit olivat hyvä alku.
Mutta on mentävä pidemmälle.
Seuraavan sukupolven avaruusteleskooppi,
NGST, on seuraava suuri askel.
Siitä tuli lopulta James Webb -avaruusteleskooppi.
Webb on valtava harppaus. Suurin askel koskaan,
mitä tulee sen edistyksellisyyteen joka suhteessa.
Se on kaikkien teleskooppien äiti.
Oli selvää, että vaadittiin kymmenen ihmettä.
Täysin uutta teknologiaa, jota kukaan ei ollut tehnyt.
Täysin uusi ilmaisin.
Täysin uutta elektroniikkaa peilien kohdistamiseksi.
Kertaa kymmenen.
Yksi tärkeimmistä luvuista on yksittäisten virhekohtien määrä.
Yksittäinen virhekohta on sellainen toimenpide,
jonka pettäminen johtaa koko tehtävän epäonnistumiseen.
Navigointi vahvistaa laskuvarjon aukeamisen.
Vauhti hidastuu selvästi.
Marsiin laskeutuessa niitä oli 80 tai 90.
Se oli riskialttiimpia tehtäviä tähän asti.
Webb on kolme tai neljä kertaa pahempi.
Tosi kaunista, Mike.
Lippu on pystyssä. Tähdet ja raidat näkyvät.
Yksittäisiä virhekohtia on enemmän kuin Apollossa.
Montako yksittäistä virhekohtaa meillä on? kaikkiaan 344.
Se on suurin määrä virhekohtia missään tehtävässä.
Se on lähes mahdotonta.
JOHTAVA INSINÖÖRI
Tällä alalla on aina tuntemattomia tuntemattomia.
Loppujen lopuksi kaikki lankeaa minun harteilleni.
Pitää tehdä paras mahdollinen päätös kulloisillakin tiedoilla.
Ja ymmärtää se,
että päätöksiin liittyy aina riski.
Cat? -Niin?
Rauhoitu, tappokone.
Olen keskittynyt tähän tehtävään 24 vuotta.
Se on vähän kuin yksi lapsi.
Lapset ovat kuulleet vain James Webb -avaruusteleskoopista -
yhdeksän- tai neljävuotiaista asti.
Poikani on nyt 30 ja tyttäreni 28.
Sitä on pakko pelätä, että jokin menee pieleen.
Lehdistö, poliitikot ja kuka hyvänsä tuhoavat kaikkien osallisten maineet.
Hän huolehtii kaikesta. Menzelien sukuvika.
MIKEN VAIMO
Kaikesta ollaan huolissaan.
Hän ei nuku hyvin.
Kaikki mahdolliset yksittäiset virhekohdat.
Hän miettii niitä ja…
Totta hemmetissä. Samoin koko ryhmä.
Siksi keskitymme niihin niin tarkasti.
Tässä on alkuperäisiä suunnitelmia -
seuraavan sukupolven avaruusteleskooppia varten.
Mitä isompi peili, sitä enemmän valoa se kerää.
Ensimmäisen valon näkemiseen tarvitaan iso peili.
Meillä oli viisi suunnitelmaa. Tämä oli alkuperäinen.
Paholainen asuu yksityiskohdissa.
Ongelmat löytyvät vasta siinä vaiheessa,
kun suunnitelmat ovat näin yksityiskohtaisia.
Ilmeisin ongelma on se,
että peilin halkaisija on suurempi kuin raketin.
Se pitää taittaa.
Yhdessä suunnitelmassa peilin osat ovat päällekkäin.
Se on kuin levysoitin.
SIVUNÄKYMÄ
Yksi suunnitelma oli rakentaa pääpeili niin,
että sivut taittuvat kuin klaffipöydässä. Niin me teemmekin.
Alustava suunnitelma katselmoitiin 2008.
Silloin teleskooppi alkoi muistuttaa lopullista.
Tämä ei ole paras pienoismalli, mutta riittää pääosien esittelyyn.
Pääpeili kerää tähtien valoa.
Pääpeili keskittää valon toiseen peiliin,
joka suuntaa sen mustaan pyramidimaiseen rakennelmaan.
Siitä se päätyy mittalaitteille.
Kameroille, spektrometreille…
Liimaus alkaa pettää.
Tämä on aurinkosuoja.
Aurinkosuoja pysäyttää Auringon, Maan ja Kuun valon.
Teleskoopin pitää olla kylmä,
ettei se loista tarkkailtavia kohteita kirkkaammin.
Kun yksittäisiä virhekohtia on 344,
niistä 225 liittyy aurinkosuojan käyttöönottoon.
Se on ennennäkemätön toimenpide.
Ensimmäinen kohta.
Teleskoopin molemmilla puolilla on lavat.
Ensin lasketaan yksi, sitten toinen.
Aurinkosuoja on laskostettu niille.
Monimutkainen väkipyörä- ja kiristyslaitteisto -
levittää aurinkosuojan kuusi sivua.
Viisi kerrosta kiristetään yksitellen,
jotta ne ovat oikeassa muodossa ja oikeassa kohdassa toisiinsa nähden.
Viiden kerroksen kiristämiseen liittyy 34 yksittäistä virhekohtaa.
Toinen kerros. Kolme, kaksi, yksi.
Tämä eroaa kaikista aiemmista tehtävistä siinä,
että rakenne on hyvin hauras.
Se ei ole metallia.
Se muistuttaa taitettua sateenvarjoa.
Teimme kolme täyden mittakaavan koetta.
Laskostaminen kulutti aurinkosuojaa.
Kuluminen oli niin suurta, että jossain vaiheessa päätimme lopettaa.
Sitä ei haluttu ylitestata.
Rakenteessa on suuria materiaaliarkkeja -
ja kilometreittäin kaapelia, joka voi sotkeutua -
tai päätyä väärään paikkaan painottomuudessa.
Tuhat asiaa voi mennä pieleen.
Laskostamme koko rakenteen, lastaamme sen rakettiin -
ja rakennamme uudelleen avaruudessa robottien avulla.
Niin ei ole ennen tehty.
Neljätoista päivää laukaisun jälkeen pääpeilin molemmat sivut lukitaan.
Pääpeiliin liittyy kymmenen yksittäistä virhekohtaa.
Viisi per puoli.
18 erillistä osaa oli hyvä tapa rakentaa peili.
Jokaista peiliä voi liikuttaa.
Siten kutakin kuusikulmiota voi kallistaa -
teleskoopin tarkentamiseksi.
Se on 1,5 miljoonan kilometrin päässä. Neljä kertaa kauempana kuin Kuu.
Teleskooppi ei saa murtua kohdatessaan äärimmäistä kylmyyttä.
KYLMÄFYSIIKKATESTI
Nasa otti uudelleen käyttöön -
Johnsonin avaruuskeskuksen kylmäkammion, jota käytettiin Apollo-tehtävissä.
Kesti vuosia saada valtava teleskooppi sisään.
Kolmikerroksisen talon kokoista rakennelmaa -
testattiin onnistuneesti 50 asteen päässä absoluuttisesta nollasta.
Se on lähes ihme.
Se oli upea päivä Goddardissa.
Sitä oli odotettu jo vuosia.
Teleskooppi nostettiin pystyyn ja käännettiin kohti tarkkailualuetta.
Saimme nähdä peilin.
Mietin vain, että älä ala itkeä.
Näin oman heijastukseni -
samassa peilissä, joka kerää valoa kaukaisista galakseista ja planeetoista.
Sama peili näki minut. Se oli siistiä.
Teleskooppi suunniteltiin -
katsomaan maailmankaikkeutta infrapunavalossa.
Kaukaisimmat galaksit ovat niin kaukana,
että ne lähettävät vain infrapunavaloa.
Se on vähän punaisempaa kuin mitä paljas silmä näkee.
Vaikka näkyvää valoa keräisi paljon Hubblea isompi teleskooppi,
se ei siltikään näkisi ensimmäisten galaksien valoa.
Vaikka teleskooppi suunniteltiin tutkimaan varhaisia galakseja,
se on niin iso ja voimakas,
ettei sen kykyjä voi verrata mihinkään.
Se tuottaa tietoa myös muita tähtiä kiertävistä eksoplaneetoista.
Erityisesti tutkitaan sitä, onko joku lähiplaneetta -
mahdollisesti elinkelpoinen.
Sitä tutkitaan tarkastelemalla planeetan ilmakehän molekyyleja.
Se pystyy havaitsemaan metaania, hiilidioksidia, vesihöyryä.
Missä on vettä, on yleensä elämää.
Voi hyvin sanoa, että teleskooppi on jättiharppaus -
Maan ulkopuolisen elämän etsinnässä.
Olisi upeaa sanoa: "Tässä on viisi planeettaa.
Niillä näyttää olevan elämää."
Kuvitelkaa. Se muuttaisin kaiken.
YKSI KUUKAUSI LAUKAISUUN
Webb on ihmisyyttä parhaimmillaan.
Epäitsekäs pyrkimys jonnekin kauemmas.
Halu oppia itsestämme, historiasta ja koko maailmasta.
Se on uskomattoman mahtavaa.
Vartuin Sveitsissä.
Isäni oli evankelista ja pastori vanhoillisessa kirkossa.
Emme olleet kuulleetkaan tieteestä.
Minulle opetettiin, että maailmankaikkeus rakennettiin seitsemässä päivässä.
Sitten kävin yhden kurssin.
Opettaja selitti, miten tiede muutti historian kulkua.
Ajattelin, että se on minun työni.
Teen tiedettä ja muutan sen avulla historian suuntaa.
Olen tehnyt tätä viisi vuotta.
Moni pitää minua kärsimättömänä.
Tapani vaatia vastuuta voi olla ankara.
Entä jos epäonnistumme?
Se aiheuttaisi koko maailman tiedekentälle -
kahden vuosikymmenen takapakin.
Seuraan kilometrejäni.
Koko vuoden tavoite on 1 500.
Määrä riippuu vuoden stressaavuudesta. Stressi lisää kilometrejä.
Kohta on 2 000 täynnä.
Nasa. Järjestö, joka keksi iskulauseen:
"Epäonnistuminen ei ole vaihtoehto."
Se kuulostaa toki hyvältä,
mutta epäonnistuminen on aina mahdollista.
Haasteita on ollut alusta asti.
Instituutti hallinnoi teleskooppia, jonka laukaisua odotetaan vuonna 2007.
Tavoitebudjetti on 500 miljoonaa dollaria.
Kun hinta mainittiin ensimmäisen kerran,
kaikki ne, jotka olivat tekemisissä Hubblen kanssa,
joka maksoi yli kuusi miljardia,
tiesivät arviot paskapuheeksi.
Kun projekti kasvoi,
kustannukset nousivat kuuteen miljardiin dollariin.
Herra Howard, oletteko nähnyt elokuvaa nimeltä Rahareikä?
Totta kai.
Siinähän sanottiin koko ajan, että vielä kaksi viikkoa.
Miten sen voi perustella äänestäjille?
Kongressi tutki asiaa.
He halusivat lopettaa projektin.
Tuntui siltä, ettei se onnistu.
Kongressi peruisi kaiken.
Se oli järkytys.
Olen nuori tutkija ja odotin teleskooppia innolla.
Nytkö se pitäisi unohtaa?
Kongressi antoi rahat, ja minä astuin kuvaan.
Siitä ei haluttu puhua. Kaikki oli muka hyvin.
Asenne oli: Emme pysy aikataulussa, mutta ei se haittaa.
Kyllä se haittasi.
TÄRINÄ- JA AKUSTIIKKATESTI
Muistan tärinä- ja akustiikkatestin valmistelut.
Tarkoitus on yrittää rikkoa teleskooppi.
Sen halutaan tietenkin kestävän, mutta sitä ravistetaan kuin raketissa.
Altistimme sen myös laukaisun kaltaiselle äänelle.
Ensimmäinen testi meni tosi hyvin.
Kun testi toistettiin aluksen ja aurinkosuojan kanssa,
kiinnikkeitä alkoi putoilla.
Ruuveja on 10 000.
Jos olet korjannut polkupyörää,
tiedät sen, että mutterit pitää kiristää lukkoon.
Ne eivät olleet lukossa.
Miten se on mahdollista?
Se lähtee avaruuteen. Ne pitää lukita.
Kaikki kiinnikkeet piti käydä läpi.
Se kesti puoli vuotta -
ja maksoi 150 miljoonaa. Pelkkä ongelman korjaaminen.
Virheitä tehtiin aivan liikaa. Se oli noloa.
NASAN JÄTTIPROJEKTI TÄYNNÄ VIRHEITÄ
Saimme niskaamme enemmän lokaa -
kuin mikään muu Nasan projekti.
Kukaan ei halua mokata. Kaikki haluavat menestyä.
Suunta piti kääntää ja lopettaa häviäminen.
Työryhmä oli aina mahtava.
Minusta ongelma oli johdossa.
Peili saattaa vahingoittua tai naarmuuntua.
Sitä pitää varoa.
Johtajat piti vaihtaa ja sitoa työryhmä yhteen.
Kaikki piti saada keskittymään, jotta voimme luoda jotain upeaa.
Siihen tarvitaan onnistumisen kulttuuri.
Minusta niin tapahtuikin.
Muistan päivän, kun todella yllätyin ensimmäistä kertaa.
Kaksi puolikasta.
Pääpeili ja aurinkosuoja piti yhdistää.
Tiesin, että se olisi vaikeaa.
Ne eivät olleet nähneetkään toisiaan.
Kaikkien järjestelmien ja kaapeleiden piti toimia.
Kun kaksi puolikasta yhdistyi…
Se toimi heti.
Ryhmä oli juuri ja juuri työnsä tasalla.
Ei yhtään edellä. Yhtäkkiä he menivät edelle.
He olivat parempia kuin mitä ihmiset odottivat.
Se oli mahtavaa.
Projekti on periaatteessa valmis.
Jos joku kysyy miten varma olen laukaisusta,
lyön taloni vetoa.
Kaikki vuodet on tehty töitä teleskoopin saamiseksi laukaisualustalle.
Osa minusta kysyy onko tämä tosiaan totta.
KALIFORNIA
Tunnen jännitystä ja iloista hermostuneisuutta.
GUAYANAN AVARUUSKESKUS, RANSKAN GUAYANA
Pidänkö laukaisuista?
Sitten kun ne ovat ohi.
Se on kuin laskuvarjohyppy.
Kun varjo aukeaa, on ihan kivaa.
Laukaisuun on 12 tuntia. Toivottavasti sää pysyy hyvänä,
ja laukaisu onnistuu huomenna aamulla!
Uskomatonta, että se on melkein tehty.
En malta odottaa teleskoopin laukaisua.
Kirjoitan molemmat puheet itse.
On hyvin tärkeää, että ne ovat aitoja ja henkilökohtaisia.
Varsinkin pettymyksen hetkellä.
Pitää olla aidosti läsnä ihmisenä.
Se on tärkeää.
Onnistumispuhetta kukaan ei muista.
Voin sanoa mitä ikinä haluan.
Pettymyspuheella on väliä.
Sitä on syytä miettiä tarkkaan.
Seitsemän, kuusi, viisi…
CLUSTER-SATELLIITIN LAUKAISU 4. KESÄKUUTA, 1996
Lähtö.
Sytytys.
Muistan Ariane 5 -epäonnistumisen. Muistan, miltä se näytti.
Lähtö!
Näen sen yhä silmissäni.
Työntövoiman parametrit normaalit.
Rata on normaali.
"Tämänpäiväinen laukaisu ei onnistunut.
Webb ei päässyt kiertoradalle suunnitellusti.
Tämä on takaisku meille kaikille ja maailmankaikkeuden tutkimukselle.
Olemme tietenkin pettyneitä.
Mutta vaikka epäonnistuminen tuntuu juuri nyt musertavalta,
yksi asia ei muutu.
Olemme yhä sitoutuneet avaruustutkimukseen."
LAUKAISUPÄIVÄ 25. JOULUKUUTA, 2021
Vuosikymmenen, ehkä koko vuosisadan, siistein juttu tapahtuu pian.
Hubblen seuraaja. Kolme kertaa niin iso ja teknisesti kehittyneempi.
Se laukaistaan pian. Itken kohta.
Hyvää joulua. Heräsin kello 4.50 -
seuratakseni Webbin laukaisua.
Rukoilen tiedejumalilta, että kaikki sujuu hyvin -
ja että dataa alkaa tulla puolen vuoden kuluttua.
Hyvää joulua kaikille.
Jupiter-ohjauskeskus Kouroussa Ranskan Guayanassa.
Ariane 5 -raketti on laukaisualustalla.
Se vie James Webb -avaruusteleskoopin matkan ensimmäiselle osuudelle.
Kymmenet tuhannet tutkijat katsovat laukaisua.
Heidän koko tulevaisuutensa riippuu laukaisun onnistumisesta.
Hyvää joulua! Odotamme James Webb -avaruusteleskoopin laukaisua.
Kaikki on vihreällä. Ei ongelmia, lähtölaskenta jatkuu.
Kouroun lennonjohto ei näe mitään ongelmia.
En ole kovin taikauskoinen,
mutta tänään otan mukaani kolme onnenkalua.
Isäni taksilupa.
Isoisä-Menzelin rusetti.
Ja isoisä-DeLeon yksityislentäjän lokikirja.
Kaikki näyttää hyvältä joulupäivän laukaisua ajatellen.
Operaatiot sujuvat ja lähtölaskenta jatkuu.
Kaikki on vihreällä ja laukaisuun on lupa.
Sää on hyvä.
Nasan edustajat seuraavat telemetriaa -
ja odottavat terminaalilaskentaa.
Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan…
Seitsemän, kuusi, viisi,
neljä, kolme, kaksi, yksi.
ESC sammutettu.
Kaikki parametrit normaalit.
Webbin irrottautumiseen on 17 sekuntia.
Jouset työntävät sen pois Ariane 5:n luota.
Webb -avaruusteleskooppi on irti!
Hyvä, Webb!
Kiitos. -Onnittelut.
Teleskooppi on irronnut onnistuneesti.
Sitä seuraa aurinkopaneelien levitys.
NASAN DATAAN PERUSTUVA ANIMAATIO KUVAA WEBBIN MATKAA
Webb käyttää akkuvirtaa, kunnes aurinkopaneeli aukeaa.
Paneeli on levitetty ja tuottaa virtaa.
Aurinkopaneeli toimii!
Upeaa!
Se toimii.
Kun Webb siirtyy työpaikalleen 1,5 miljoonan kilometrin päähän,
se otetaan käyttöön kauko-ohjauksella -
tehtävän johtokeskuksesta käsin.
TEHTÄVÄN JOHTOKESKUS
LENNONJOHTOHUONE
Tulevina viikkoina Webb ottaa käyttöön antennit, aurinkosuojan ja peilit.
Kukin vaihe on monimutkainen ja kriittinen,
jotta seitsemän tonnin teleskooppi tulee kuntoon.
Webbin parissa työskentelee alansa parhaimmisto.
He kaikki seuraavat toimintaa jännittyneinä.
Jos jokin menee pieleen,
emme voi tehdä sille yhtään mitään.
Kaikki onnittelevat toisiaan laukaisusta, ja olemme tietysti iloisia siitä.
Mutta tiedämme, että vaikea vaihe on vielä edessä.
Teleskoopin käyttöönotto on kuin kokoaisi Ikean pöytää -
1,5 miljoonan kilometrin päästä roboteilla.
Webb kulkee 1,5 kilometriä sekunnissa.
Se ohittaa pian Kuun kiertoradan.
Se on yli 370 000 kilometrin päässä.
Webb matkaa L2-pisteeseen 1,5 miljoonan kilometrin päähän.
Jos Maassa haluaa nähdä kaukaisia tähtiä, pitää mennä kauas kaupungista.
L2-piste vastaa lähtöä maaseudulle.
Se on piste, jossa Auringon ja Maan painovoimat kohtaavat -
muodostaen vakaan kiertoradan auringon ympäri.
Apollon astronauteilta kesti kolme päivää päästä Maasta Kuuhun.
L2-pisteeseen pääseminen kestää 30 päivää.
Matkalla Webb avautuu.
Tämä on ensimmäinen käyttöönottoni. Hermostuttaa.
Varsinkin tämä tehtävä. Sitä ei voi huoltaa.
Ongelmat pitää selvittää muuten.
AVARUUSALUSINSINÖÖRI
Ohjauskeskuksessa työskentelee satoja ihmisiä kellon ympäri.
Etenkin lennonjohdossa.
Kommunikoimme teleskoopin kanssa tehtävän johtokeskuksen kautta.
Lähetämme teleskoopille komentoja tai koodipaketteja,
jotka antavat sille ohjeita.
Teleskooppi ei näy Maahan, se on liian kaukana.
Käytämme animoitua mallia teleskoopista.
VISUALISOINTITYÖKALU
Se näyttää teleskoopin avautumisen.
Latinonaisena olen oikea yksisarvinen tällä alalla.
Minulla ei ole esikuvia ihailtavaksi.
Sain Nasa-merkkini 19-vuotiaana.
En odottanut pääseväni niin nopeasti näin arvokkaaseen ympäristöön.
Mutta halusin heti tultuani jättää jälkeni.
Kehitän käyttöönottojärjestelmän koodia.
Mitä kiertoradalla sitten tapahtuukaan,
järjestelmien on toimittava saumattomasti yhteen.
AURINKOSUOJAN KÄYTTÖÖNOTTO KOLME PÄIVÄÄ LAUKAISUSTA
225 YKSITTÄISTÄ VIRHEKOHTAA
Vastaava komentaja voi ottaa johdon.
Voitte edetä.
Selvä. Suorita koodi.
Komentorivi näyttää hyvältä. Voitte suorittaa.
Suoritan.
Suurin osa virhekohdista on aurinkosuojassa.
Jos mekanismi ei aukea, meillä on huono päivä.
Moottori on pysähtynyt.
Voitte jatkaa. -Suoritan.
Selvä, pomo. Näyttää hyvältä. -Jatkakaa.
Testeistä huolimatta se on kuin laskuvarjo.
Se on vain niin hyvä kuin edellinen laskostus.
Eikä sitä tiedä, ennen kuin hyppää ja vetää narusta.
Siirtykää vaiheeseen 031 ryhmälle 6.
Jatketaan.
Näyttää hyvältä, voitte jatkaa.
Jatketaan. Kaikki hyvin.
Toimenpide hyvä. Voitte suorittaa.
Suoritan.
Voitte laukaista.
Selvä. Katsotaan laukeaako kumpikin.
Suorittakaa käyttöönotto.
Suoritan.
Voin vahvistaa, että kaikki viisi kerrosta on kiristetty.
Hyvä!
Kiitos teille.
Tämä on tärkeä merkkipaalu. Hyvää työtä, aurinkosuojaryhmä.
Hyvää työtä.
Onnittelut kaikille.
Se oli hyvä päivä. Sitä oli vaikea ennustaa.
Teleskoopin jäähdytys toimii oikein. Se on kaunista.
Olemme juuri ohittaneet 266 -
344:sta yksittäisestä virhekohdasta.
Ne eivät enää voi pettää, ne on suoritettu.
Mutta on yhä oltava varuillaan, tehtävää on vielä jäljellä.
PÄÄPEILIN KÄYTTÖÖNOTTO KAKSI VIIKKOA LAUKAISUSTA
10 YKSITTÄISTÄ VIRHEKOHTAA
Huomenta, Thomas.
Huomenta.
Kiva nähdä.
Madridin asema on valmiina ottamaan ohjat.
Johtaja on paikalla.
Johtaja vahvisti parametrit, käynnistä moottorit.
Jos pääpeilin sivut eivät lukitu,
ne värähtelevät epätoivotulla tavalla.
Se näkyisi kuvan sumeutena.
Esivalmistelut on tehty.
Valmiina siirtymään vaiheeseen 046.
Aktivoidaan SCS-256.
Käyttöönoton johto vahvistaa parametrit.
Moottori käynnistetään.
Anna mennä.
Se liikkuu. -Näen sen.
Melkein puoliväli, 54.
Katsokaa.
Se liikkuu.
Jatka.
Nyt 95. 96.
Siinä se on.
Neljä.
Kolme, kaksi, yksi.
James Webb -avaruusteleskooppi on täysin käyttövalmis.
Pääpeili.
Se on valmis. -Todella kaunis.
Luoja sentään.
Oliko se muka vaikeaa?
Etsin sinut ensin.
Miltä nyt tuntuu?
Kaikki näyttää menneen odotettua paremmin.
Oli upeaa nähdä, että se toimi oikein.
Kaikki sujui hyvin. Tosi jännittävää.
Halusin avata samppanjan, mutta ei ollut.
Olen valtavan innoissani ja tunnekuohun vallassa.
Meillä on toimiva teleskooppi kiertoradalla.
Arvostan uhrauksia -
joita olette tehneet ennenäkemättömän teleskoopin vuoksi.
Miltä tuntuu tehdä historiaa?
Tuntuu mahtavalta!
Teleskoopin kaikki käyttöönottovaiheet on suoritettu.
Kaikki sujuu loistavasti.
Suurin ja monimutkaisin mittalaite -
joka koskaan on laukaistu. Odotettavissa on upeita kuvia.
Me teimme sen!
On vaikea kuvitella, mitä ensimmäiset kuvat ovat.
Tutkin galaksien muutosta ajan myötä.
Minua kiinnostaa, miten galakseissa syntyy tähtiä,
miten mustat aukot syntyvät ja miten prosessit muuttuvat.
Joten olen innoissani syvän avaruuden kuvista.
Juuri syvän avaruuden kuvissa näemme kaukaisimmat galaksit.
Mutta etäisyys on 1,5 miljoonaa kilometriä.
Moni asia voi vielä mennä pieleen.
Kuten aina.
On vielä 49 yksittäistä virhekohtaa, jotka eivät katoa.
Jos mikään niistä pettää, koko tehtävä voi epäonnistua.
JOULUKUU 1993
Nolostuttavan sumea Hubble-teleskooppi.
Toinen kahdesta peilistä on viallinen, mikä sumentaa kuvat.
Hubble-avaruusteleskooppi käynnistettiin, ja se oli epätarkka.
Pääpeilin polttoväli oli väärä.
Se oli katastrofi tutkijoille, jotka olivat odottaneet kuvia.
En voi kuvitella sen parissa työskennelleiden pettymystä.
Se oli huono juttu. Muistan tajunneeni sen jopa lapsena.
Jeff, kätesi tulevat olemaan täynnä. Kannattaa sytyttää kypärävalo.
Hyvä ajatus.
Astronautit kävivät lisäämässä pienen optisen komponentin.
Vähän kuin polttoväliä korjaavat silmälasit.
Kirkas pikseli. -Siinä se on!
Siinä.
Näen pikselit. -Teimme sen!
Webbin vaikeus on se, että se on liian kaukana.
Sen luo ei voi lähettää astronautteja.
TELESKOOPIN SUUNTAUS 40 PÄIVÄÄ LAUKAISUSTA
Teleskooppi suunnataan.
Käytännössä se tarkennetaan.
Prosessi on monimutkainen.
Hubblen haamu on vainonnut työryhmää vuosikymmeniä.
Moni opettajani teki töitä Hubblen parissa.
He varoittivat huonoista päivistä.
Ne ovat julkisia, näkyviä ja rumia. Sitä ei halua kokea.
Viime tuntien aikana on kerätty kalibrointidataa -
teleskoopin tilan mittaamiseksi.
Kukaan ei ole vielä nähnyt tätä.
No niin.
Galakseja kaikkialla.
Niinpä.
Galakseja on paljon enemmän kuin tähtiä.
Kuva on upea ja terävä.
Juuri oikein.
Puoli vuotta maailman voimakkaimman teleskoopin laukaisun jälkeen -
James Webbin lennonjohtoryhmä valmistautuu paljastamaan sen,
mitä astronomit kaikkialla ovat odottaneet vuosikymmeniä.
Teleskoopin ensimmäiset värikuvat.
Onko tämä paras suunta ryhmittelylle?
TUTKIMUSKUVIEN KEHITTÄJÄ
Kokeilin eri malleja,
mutta koska se on lähinnä neliö, voimme tehdä mitä vain.
Infrapunakuvat antavat paljon enemmän tietoa -
kuin Hubblen näkyvän valon kuvat.
Mutta kun sen näkee itse, sitä ei voi enää epäillä.
Teleskoopin tuottama raakamateriaali on alun perin mustavalkoista.
Käyn sen läpi pikselitasolla ja yritän saada värit mahdollisimman kirkkaiksi.
TUTKIMUSKUVIEN KEHITTÄJÄ
Työni on paljastaa datan rikkaus ja monipuolisuus -
muuttamatta mitään siinä. Kaikki on kuvissa.
Maailmankaikkeus piileskelee pimeässä, se pitää paljastaa.
Kuvien väreillä on merkitystä astrofyysikoille.
Teemme yhteistyötä tutkijoiden kanssa ja saamme heidän mielipiteensä suoraan.
Tässä on kuvan punainen kanava, vaikka se on mustavalkoinen.
Värikuvassa tämä olisi punaista.
Kaukaiset galaksit ja hämärät kohteet -
näkyvät kirkkaasti punaisina.
Laitetaan päälle vihreä kanava, ja värit heräävät eloon.
Punainen ja vihreä.
Lähigalaksit näkyvät enemmän vihreänä.
Ja tietenkin tähdet.
Kun lisätään lyhyet aaltopituudet ja siniset, kuva herää henkiin.
Kuvat ovat kuin lapsia meille.
Me hoivaamme niitä -
ja valmistelemme ne maailmaa varten.
Se on tärkeä hetki.
Se ei ole tärkeää vain tieteelle.
Se on tärkeää koko ihmiskunnalle.
Tämä on jännittävää aikaa.
On valtava kunnia olla osa jotain näin tärkeää.
KUVIEN JULKISTUS 11. HEINÄKUUTA, 2022
Ymmärryksemme maailmankaikkeudesta on selkeytymässä.
Presidentti Biden paljastaa kauan odotetut värikuvat -
Nasan Webb-avaruusteleskoopilta.
NASAN PÄÄMAJA
Aloitetaan kuvasta, jonka presidentti paljastaa tänään.
NASAN JOHTAJA
Sopiiko? -Hienosti.
Se on Webbin ensimmäinen syvän avaruuden kuva.
WEBB-PROJEKTIN TUTKIJA
Se oli syy koko projektille.
Uskomme, että se on syvin kuva maailmankaikkeudesta.
Joten…
Ole hyvä.
Eli…
Hubblen syvimmän kuvan otto kesti viikkoja.
Tämä kesti muutaman tunnin.
Siinä näkyy… -Kaunista.
Se on valtava galaksijoukko.
Onko tuollainen pyörre kokonainen galaksi?
Kyllä on.
Lähes kaikki pisteet ovat galakseja. Niitä on yli 7 000.
Galakseja, joita emme… -7 000 tässä kuvassako?
Kuva-ala vastaa hiekanjyvää katsottuna käsivarren mitan päästä.
Se on kuvakulmamme.
Hyvin pieni pala taivasta.
Ja kaikkialla muuallakin taivas on täynnä galakseja.
Se näkyy heti.
Tuo pieni punainen piste. -Niin.
Se on etäisin löytämämme galaksi.
13,1 miljardia vuotta.
Ja me näytämme sen.
Maailmankaikkeus on 13,8 miljardia vuotta vanha.
Miten haluat, että esittelen tämän presidentille?
Kuvassa näkyy oma alkuperämme.
Ja kaikkien maailmankaikkeuden galaksien ja tähtien alkuperä.
Siinä on meidän historiamme. -Koko historiamme.
Kaikki on siinä.
Kun saamme tietää lisää kosmoksen koosta,
haluan tietää, kuka ja mikä minä olen.
Ja miten sovin tähän kaikkeen.
Tämä on historiallinen päivä Amerikalle ja koko ihmiskunnalle.
Saamme nähdä -
maailmankaikkeuden vanhinta valoa.
Se on yli 13 miljardia,
sanon sen uudelleen, 13 miljardia vuotta vanhaa.
Sitä on vaikea käsittää.
Katsotaan ihmeellisen teleskoopin ensimmäistä kuvaa.
WEBBIN ENSIMMÄINEN SYVÄN AVARUUDEN KUVA
Voi luoja!
James Webb -avaruusteleskoopin ensimmäinen kuva. Siinä se on.
Galakseja ajan rajalle asti. Voi luoja!
Selvä.
REAKTIONI ENSIMMÄISIIN KUVIIN
Se on tosi upea.
Voi luoja.
Olen sanaton.
Koko juttu on vähän hämmentävä.
Aivan fantastista.
Näetkö kaaret?
Suuria joukkoja.
Aika siisti kuva. Se on upea.
Jestas!
Meidän halutaan myös kertovan, että tällaista tutkimusta kutsutaan…
…James Webb -avaruusteleskooppi…
Saamme katsella Webbin tuottamia ennennäkemättömiä kuvia.
Minun ja kollegoideni reaktio oli silkkaa iloa ja hämmästystä.
Kuva sai kaikki tolaltaan hilpeydestä.
Tiedämme sydämissämme, että tulemme näkemään kaiken.
JWST!
GODDARDIN AVARUUSKESKUS
Valmistaudutaan paljastamaan kuva.
Siinä se on. Stephanin kvintetti.
Se on ihmeellinen. Mitä sanot, Giovanni?
Säteet näkyvät.
Kuin sumua.
STEPHANIN KVINTETTI ETÄISYYS 290 MILJOONAA VALOVUOTTA
LUOMISEN PILARIT ETÄISYYS 6 500 VALOVUOTTA
Luomisen pilarit on tähtien muodostumisen alue -
omalla Linnunradallamme.
Jokainen valotäplä tässä kuvassa on tähti, kuten meidän Aurinkomme.
Aurinkokunta ja me itsekin synnyimme samasta materiaalista,
jota upeassa kuvassa näkyy.
Veremme rauta ja luiden kalsium -
ovat peräisin miljardeja vuosia sitten räjähtäneestä tähdestä.
Vastasyntyneet tähdet ovat pölyn ympäröimiä.
Meidän pitää nähdä pölyn läpi.
Se onnistuu infrapunavalon avulla.
MESSIER 74 ETÄISYYS 32 MILJOONAA VALOVUOTTA
ETELÄINEN RENGASSUMU ETÄISYYS 2 000 VALOVUOTTA
Kuvassa näkyy tähden kuolinkouristus.
TARANTELLASUMU ETÄISYYS 170 000 VALOVUOTTA
KÄRRYNPYÖRÄGALAKSI ETÄISYYS 500 MILJOONAA VALOVUOTTA
Kuvassa näkyy, mitä galaksien yhteentörmäyksessä tapahtuu.
KÖLIN SUMU ETÄISYYS 7 600 VALOVUOTTA
MALLINNUS EKSOPLANEETASTA WASP-39B 700 VALOVUOTTA
Uudet eksoplaneettalöydökset ovat uskomattomia.
Hiljattain löydettiin hiilidioksidia kaasujättiläiseltä,
joka kiertää Auringon kaltaista tähteä 700 valovuoden päässä.
Se on ensimmäinen selvä todiste hiilidioksidista -
aurinkokunnan ulkopuolella.
Ällistyttävää.
Häkellyttävää.
Todella häkellyttävää.
Se on hyvä esimerkki siitä,
mitä ihmiset voivat saada aikaan yhteistyöllä.
Maailmassa on niin paljon pahaa. Ajat ovat rankat.
Tämä on hyvää. Vähän valoa.
Muuten ajat ovat aika synkät.
Webb näyttää mikä on mahdollista, kun teemme yhdessä jotain vaikeaa.
10 000 ihmisen vahvuudet ja heikkoudet.
Syitä epäonnistumiselle oli monia,
mutta he onnistuivat erinomaisella yhteistyöllä.
Jos pystymme siihen, kuvitelkaa, mitä muuta voimme ratkaista.
Minulle se edustaa toivoa, joka kiertää avaruudessa.
Se osoittaa voimansa joka päivä.
Teimme historiaa. Katsomme 13,5 miljardin vuoden taakse.
Olen ylpeä ja täynnä toivoa.
Kuvat näyttivät maailmalle, että maailmankaikkeudessa riittää tutkittavaa,
ja olemme kaikki yhtä.
Tämä on vasta alkua.
Toivottavasti voin kertoa lastenlapsille rakentaneeni teleskooppia,
joka vastasi isoon kysymykseen.
Olemmeko yksin.
Jokainen avaruusteleskooppi on löytänyt jotain yllättävää.
Toivon, että James Webbin kokoinen laite -
näyttää meille jotain aivan odottamatonta.
Loppuvuodesta 2022 Webb löysi ensimmäisen eksoplaneettansa.
Se on aiemmin tuntematon Maan kokoinen planeetta 41 valovuoden päässä.
James Webb -avaruusteleskoopin tuottama data on vapaasti käytettävissä.
Nasan tavoite tehtävän kestolle oli viisi vuotta.
Nyt sen odotetaan kestävän yli vuosikymmenen.
Tekstitys: Juhani Tamminen