Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ТЕОФАНІЯ (ВІД ДАВНЬОГРЕЦЬКОГО «THEOPHÁNEIA») —
ПРИРОДНЕ ЧИ НАДПРИРОДНЕ ЯВЛЕННЯ БОГА
Господи, ти споглядаєш нас зі Свого Небесного престолу
й милосердно вислуховуєш наші молитви.
Адольфо, чи береш ти Марію де лос Долорес за свою законну дружину
й обіцяєш бути вірним їй у горі й радості,
у хворобі й здоров'ї,
любити й берегти її, доки смерть не розлучить вас?
Так.
Маріє де лос Долорес, чи береш ти Адольфо за свого законного чоловіка
й обіцяєш бути вірною йому в горі й радості,
у хворобі й здоров'ї,
любити й берегти його, доки смерть не розлучить вас?
Так.
Нехай Господь у милості Своїй
укріпить згоду вашу, дану перед Церквою,
і зішле на вас Своє благословення.
Що Бог з'єднав, того нехай ніхто не розлучає.
Амінь.
Можете поцілувати наречену.
ІСПАНІЯ, 1981 РІК
Ти готова? Тобто чи ви троє готові?
Так.
Тримай.
Дякую.
Здається, я придумав.
Луїс і Марта.
Надто просто.
Просто? Гаразд.
Еустакіо й Канделярія.
Жахливо.
Мені подобаються імена, які щось символізують.
Які щось символізують?
Як щодо Адама та Єви?
Не кажи дурниць.
Ти будеш найкращою мамою у світі.
Хай живуть молодята!
Ура!
Хай живуть молодята!
Ура!
Обережно, будь ласка!
Що трапилося?
Ані руш!
Мовчати!
Учора, о 18:25, трапилася
найдраматичніша подія в історії нашої країни
з часів початку демократії.
Адольфо, що сталося?
Виникли деякі ускладнення.
Мені дуже шкода.
Ні.
Я змушена повідомити вам, що…
ви зазнали серйозних внутрішніх ушкоджень.
Що?
Боюся, ви більше не зможете виносити дитину.
Ні.
Мені дуже шкода.
Чому я?
-Чому я? -Тихенько.
Через гріхи мої.
Через тяжкі гріхи мої.
ТІН І ТІНА
Амінь.
Лоло, ти схожа на примару.
Поглянь на себе.
Минуло вже шість місяців.
Я хочу, щоб ти отямилася.
Я зроблю все, чого ти хочеш.
Що завгодно.
-Повернемося до нашого містечка? -Ми не повернемося.
-Але цей будинок… -Проблема не в будинку.
Я провів тут неймовірне дитинство.
І наші діти проведуть.
Сонечко.
Тут неподалік є монастир.
Там живуть сироти.
-Може, ми могли б поїхати… -Ні.
Ми любитимемо їх, як рідних.
-Сонечко. -Ні.
-Нові клопоти зітруть старі проблеми. -Що ти таке кажеш? Ні.
Лоло.
Я більше так не можу.
Просто не можу.
КАНАЛ TVE ПРЕДСТАВЛЯЄ
ЩОЧЕТВЕРГА ВІД 7:00 ДО 8:00
Якщо тобі сумно й самотньо
Не хвилюйся, це скоро мине…
У цій країні панує хаос.
Сучасній молоді бракує базових цінностей.
Вони втрачені.
Абатисо.
З вами все гаразд?
Моя дружина росла в монастирі.
Це священне місце збудовано в XV столітті після Різдва Христового.
Наш спосіб життя та доктрина, так би мовити, старомодні.
Ми надаємо притулок та освіту покинутим дітям.
Дітям самотніх матерів,
повій,
дітям із фізичними вадами, із психічними вадами.
Так.
Скільки займе оформлення документів?
Усе владнають, щойно ми отримаємо пожертву.
Ось вона.
Де ваша дружина?
Божественна музика, чи не так?
Вони грають, наче янголи.
І їм лише сім років.
Це грають діти?
Сонечко, ми про все домовилися.
Я б хотіла познайомитися з ними.
Тіне, Тіно!
Підійдіть сюди!
Їх залишили біля воріт монастиря,
коли їм було кілька тижнів.
Вони…
особливі діти.
Авжеж. Але Тін і Тіна — це не іспанські імена, так?
Так. Ми назвали їх на честь святого Августина,
покровителя нашого ордену.
Діти.
Це сеньйор Адольфо та його дружина.
Лола.
-Вітаємо. -Вітаємо.
Вітаю.
-Ви дуже гарно граєте на органі. -Ми займаємося щодня.
Це Гнів Божий!
Діти, це лише гроза.
Лоло. Зробімо те, заради чого ми приїхали.
Діти, можете грати далі.
Будь ласка, не йдіть.
Так, будь ласка. Залиштеся з нами.
Ми багато чого вміємо грати.
Я б залюбки.
Але не можу.
Не сумуй, Тіне.
Я ж казала, що ніхто нас не любить.
Секундочку.
Лоло, будь ласка, не треба.
Я знаю, що ти думаєш, але вони надто великі.
І трохи дивні.
Цим дітям потрібна любов.
Як і нам.
То даймо її одні одним.
Будьмо сім'єю.
Ти впевнена?
Жах у супермаркеті Страх у крамничці…
-Вам не подобається музика? -Це музика диявола.
Гаразд.
Може, ви заспіваєте нам пісню?
Так, пісня!
Котру заспіваємо?
Ну ж бо, я впевнена, ви знаєте багато пісень.
Усі разом радісно співаймо
Господа хвалімо й прославляймо
Слава Отцеві
Синові слава
Й Святому Духові славу воссилаймо
Я Господа прославлятиму…
Дуже гарно, діти.
Дуже гарна пісня.
Як справи в мого хлопчика?
Діти, погляньте.
Це Кукі.
Хочете привітатися?
-Тіно! -Кукі!
Що таке? Злякалися?
Кукі, годі!
Ходімо. Він дуже слухняний пес.
Його звуть Кукі, ви будете за ним доглядати.
Годі, припини. Усе добре.
Погляньте! Татко таким керує.
-Справді? -Так.
Круто!
А ти бачив Бога в небі?
Поки не мав такої честі.
-Ми недовго їхали, так? -Зовсім недовго. Монастир дуже близько.
Наскільки близько?
Він десь за 15 км звідси.
А пішки?
Пішки?
Через ліс — кілометрів шість.
Але це займе багато часу. Чому ви питаєте?
Ходімо.
Овва!
Так круто!
Як круто!
Прикольно!
-Ходімо подивимося. -Гаразд!
Вони, мабуть, труп тут сховали.
Сонечко.
Я так довго не бачив твоєї посмішки.
Діти.
Діти!
Що таке, матусю?
Нічого.
Мамо, ми зробили щось не так?
Ні.
Просто це не ваша кімната.
Вона в кінці коридору.
Ходімо, Тіно! Подивимося!
А ці? Вони з іншої подорожі?
Вони з Китаю — далекої країни. Якщо хочете, покажу вам фотографії.
А це? Це також із подорожі?
Діти, це телевізор. Ви ніколи не бачили телевізора?
Добре.
Час вечеряти.
Куди ви?
-Подивимося, чи вдалося. -Упевнений, усе смачно.
Подивимося.
Ми хотіли подякувати вам за те, що ви всиновили нас як своїх дітей.
Заплющте очі.
Гаразд.
Розплющуйте.
Це корона Христа,
щоб ти міг звільнити нас від прокляття гріха.
Дуже дякую.
Тепер ти, матусю. Заплющ очі.
Добре.
Я одягну це на тебе.
Розплющуй.
Це свята вервиця,
щоб ти, як Марія, могла замислюватися над таїнами нашої віри.
Якщо носитимеш її, вона берегтиме тебе від зла.
Ну ж бо, цар зголоднів.
Сонечко, я так сумував за твоїми омлетами!
Уперед, він вистигне.
Діти.
Що сталося?
Ти не промовив молитву.
І як я міг забути?
Нумо, помолімося.
Господи, воссилаємо Тобі подяку за цей день, за цю їжу.
Нехай їжа ця допоможе нам виконати Волю Твою. Во ім'я Христа. Амінь.
-Амінь. -Амінь.
Тепер можна їсти. Смачного.
Дуже смачно.
Мамо.
Так?
Чому ви нас усиновили?
Бо ми цього хотіли.
Так, але…
Чому ви не маєте власних дітей?
Бо це неможливо.
Усе можливо, мамо. Дива трапляються.
Навіщо ви все це привезли?
Щоб ангел-винищувач не зміг увійти до цього дому.
Ангел-винищувач?
Добрий ранок, мамо.
Добрий ранок.
Сідайте.
Нам зачекати на тата?
Ні, тато встав дуже рано й поїхав на роботу.
Ну ж бо, їжте сніданок.
Ти не помолилася.
Я не молитимусь.
Ти не віриш у Бога, так?
Вірити буває важко.
«Дурень у серці своїм промовляє: "Бога немає"».
Я знаю!
Псалом…
дев'ятий?
-Псалом 14, дурнику! -Тьху!
Ми знаємо, як побачити Бога.
Хочеш знати як?
Авжеж.
Ти мусиш пообіцяти,
що що б не трапилося, ти не встанеш зі стільця.
Обіцяєш?
Обіцяю.
Я хочу побачити Бога.
Я хочу про дещо його попросити. Будь ласка…
Добре.
Тіно, що ти робиш?
Ти обіцяла.
З тобою все гаразд?
Я попросив Його про диво для вас.
Він точно його зішле.
«Хваліть Господа й уповайте на Нього».
«Хто вірить, той отримає».
Це я знаю!
Матвія…
-Ось! -Діти, так не можна!
Припиніть!
Гидота!
Хто це зробив?
ШКОЛА «ЕЛЬ-ПОЗОН»
Тож, як бачите, всередині грудної клітки
міститься двоє легень,
які скорочуються й розширюються, коли ми дихаємо.
Якщо ми їх виймемо,
то побачимо найважливіший орган у людському тілі — це…
Пісюн!
Діти, прошу.
Педріто,
послухай мене.
Ще один жарт — і ти вийдеш.
Обіцяю, сеньйоре Хуліане.
Більше жодних жартів.
Добрий ранок, сеньйоре Хуліане.
Добрий ранок. Заходьте.
Діти, заради бога, будьте тихо.
Сьогодні до нас прийшло двоє нових учнів.
Це Тін, а це Тіна.
Агов, я вас знаю.
Ви діти графа Дракули.
Педріто. Тихо, діти. Тихо!
СВЯТА ТРІЙЦЯ
Матусю, ти дуже гарно шиєш!
Тепер твоя черга. Обережно.
Ось.
Дуже непогано.
Матусю, ми діти Дракули?
Ви знаєте, хто це?
Чому ми не такі, як інші?
Чому Бог створив нас такими дивними?
Показати вам таємницю?
Добре.
У тебе штучна нога!
Бачите, я також дивна.
Що з тобою трапилося?
Коли я була вашого віку,
мої батьки їздили з міста до міста
й показували фільми.
Ми жили в трейлері.
Однієї ночі
я прокинулася — і моя нога палала.
Полум'я було скрізь.
Мені вдалося втекти й вижити.
Але моїм батькам — ні.
То був Бог, мамо. Бог урятував тебе.
Є хтось вдома?
-Татку! -Татку!
Це ти прибив усі ті розп'яття над дверима?
Я думав, що це ти.
-То були діти. -А яка різниця?
Якщо це для них важливо, то нехай.
Вони одержимі релігією.
Весь день говорять про Бога.
Воно й не дивно.
Їх виховували черниці.
Дивно було б, якби вони говорили про футбол.
Гаразд.
Думаєш, Бог існує насправді?
Думаю, існує два варіанти.
Або ми віримо, що існує всемогутній загадковий Бог,
який дозволить нам зустрітися в наступному житті або…
Або Бога немає.
І ми вигадали це все, щоб не почуватися такими самотніми.
І нічого не має сенсу.
Тому я вважаю…
що не слід відкладати на наступне життя те,
чим можна насолодитися в цьому.
Гей, припини! Нас можуть побачити діти!
-Ти починаєш поводитися, як матуся. -урник.
Агов! Чому ви досі не спите?
Нам не спиться. Можна нам погратися у битву ангелів?
Так, пограймося в битву ангелів, а тоді ми ляжемо спати.
Будь ласка.
Гаразд. Як у неї грати?
Усе дуже просто.
Ти заплющуєш очі, а ми читаємо вірш із Біблії.
Коли ми завершимо,
порахуй до трьох, розплющ очі й шукай нас.
І це все?
Що мені робити?
Стій на місці.
Одкровення 12:17–9
«І почалася на небі війна».
«Михаїл та ангели його боролися проти змія».
«Великого змія, древнього, того
що дияволом і сатаною, зоветься,
того, що скидає світ зі шляху істинного».
Я йду!
Один…
Два…
І три!
-Забирайся геть, сатано! -Геть, сатано!
Діти! Це ще одна гра?
Ну ж бо, де ви?
Де ви, діти?
Ну ж бо, Тіне, тримай міцно!
Мамо, попроси Його про щось.
Я казала тримати міцно!
Мамо! Ти майже його побачила!
Ось він!
Ось він, мамо.
Тобі вже краще?
Так.
Лоло.
Я можу взяти ремінь, дати їм прочуханки, і ця дурня закінчиться.
Вони лише діти.
Вони люблять гратися, як і всі діти.
Їм просто потрібен час, щоб звикнути.
Тіне й Тіно!
Спокійно.
Мамо, нам дуже шкода.
Якщо ми погано з тобою повелися, то заслуговуємо на покарання.
Кукі! Припини!
У монастирі нас били палицями.
Одного разу, коли ми скоїли дуже великий гріх,
нас постригли.
Без покарання немає спасіння.
Ми вас не каратимемо.
Кукі!
Матусю, з тобою все гаразд?
ШКОЛА «ЕЛЬ-ПОЗОН»
Спочатку відходиш назад,
а тоді підіймаєш ноги вгору.
Дивися, ось так.
Ну ж бо, це так легко.
Не будь боягузом.
Я не боягуз.
Тоді зроби це.
Мої старі друзі, дракулята!
Овва! Гарні капелюхи.
Вони, мабуть, пасують до домовин, у яких ви спите.
Ми не спимо в домовинах. Це брехня.
Упевнені?
Що ви робите? Що…
Що ви задумали? Ні!
-Ні, будь ласка! Не треба! -Ні! Не робіть цього!
-Ні! -Відпустіть мене!
Лети, дракулятко! Лети!
Ні, припиніть!
-Лети! -Ні! Зупиніться!
МОЇ УЛЮБЛЕНІ ЖАХИ
Згідно з легендою, він пив кров своїх жертв,
тому його й прозвали «Дракул»,
що означає «дракон» або «диявол»,
або точніше — «син диявола».
І на основі цього Дракула Брем Стокер створив Дракулу.
-Татку. -Слухаю.
-Можна нам подивитися фільм? -Ні.
Не можна, він страшний.
Про що ти? Авжеж, можна, золотко.
Ми дуже втомилися, тож уже підемо спати.
Розважайтеся. На добраніч.
На добраніч.
…вампіризм дає вічне життя.
Забудьте про символізм…
Це круто, Тіне.
…і не проґавте кінець.
Будь ласка, зроби тихіше.
Камінь, ножиці, папір.
Твоя черга.
Свята Маріє, Матір Божа,
молися за нас, грішників,
зараз і в годину смерті.
Амінь.
Долити ще?
Так. Він спатиме міцніше.
Твоя черга.
Швидше, Тіне. Нас побачать!
Боягуз.
Сюди, хлопчику.
Ось твоя вечеря.
Я не можу.
Ще трішки.
Тут.
Ну ж бо, Тіне. У нас обмаль часу.
Ось цей.
Надто маленький.
Візьми…
Ось цей.
Але цей мені більше подобається.
Візьми цей.
І…
це також візьми.
Зробив?
Ні, я боюся.
Поглянь. Треба зробити це ось тут.
Я не можу.
Сильно, Тіне. Удар сильно.
Твоє обличчя в крові.
Ти схожа на вампіра.
А ти — на клоуна.
Ось тобі.
Я тобі покажу.
Годі, Тіне. Припини.
Я допоможу.
Це наче різати стейк.
Ось так.
Тепер устроми руку й витягни його.
Яке воно?
Воно… м'яке.
Як губка?
Ні. Воно м'яке…
як равлик.
Як равлик? Ти такий дурник.
Псалом 51:1–2.
«Помилуй мене, Господи, згідно з незмінною любов'ю Твоєю,
згідно з великим співчуття Твоїм,
очисти беззаконня мої».
«Змий усі злодіяння мої
й очисти мене від гріха».
Клади назад.
Обережно.
-Ти гарно шиєш. -Дякую.
Побачиш, як мама зрадіє, коли прокинеться.
Готово. Тепер чекаємо.
Чекати нудно. Що робитимемо тим часом?
Що ж,
можна подивитися телик, як усі.
Сьогодні люди ні в що не вірять.
Вони не вірять у чарівників.
Я дам вам кілька хвилин обдумати це речення.
До зустрічі за мить.
СЬОГОДНІ
Люба, що трапилося?
Нічого.
Діти знову гралися варенням.
Це не варення.
Він не прокидається.
Що ви накоїли?
Кукі погано повівся з мамою, тож ми його очистили.
Що ви очистили?
Його душу.
Ми очистили його душу.
Мамо, ми хотіли ушанувати тебе,
щоб ти нами пишалася.
Чому він не прокидається?
Бо він помер.
Помер?
Ми його вбили?
-Ні… -Ні…
Ні!
Діти, усе добре.
То був нещасний випадок.
Який сморід!
Тобі вже краще?
Що як вони розріжуть тебе чи мене, щоб очистити наші душі?
Лоло.
То було непорозуміння.
Трагічне, але таки непорозуміння.
Ці діти бачать усе очима невинності.
Знаєш, що їм потрібно?
Мама, яка навчить відрізняти, що правильно, а що ні.
Во ім'я Отця, і Сина, і Святого Духа.
Амінь.
Тіне!
Тіне, що сталося?
Як ти?
Що відбувається?
Полум'я.
Вічне полум'я.
Що це?
Більше жодного покаяння в цьому домі.
Ви зрозуміли?
Матусю, якщо ми багато молитимемося, Кукі оживе?
Ні, він не оживе.
-Але в Біблії написано… -Годі!
Послухайте мене.
Це дуже важливо.
Не можна робити так, як написано в Біблії.
Чому? Це Слово Боже.
Так, але його не можна сприймати буквально.
Ви ж читали казки в школі, так?
Так.
В історіях пишуть про відьом,
Червоних Шапочок, вовків, поросят, які розмовляють.
Але тварини не розмовляють.
Звісно ж, ні.
Бо це вигадка.
Це уявний світ, який не існує.
Біблія — це вигадка.
Немає ні ангелів, ні демонів, ні небес, ні пекла.
А я вважаю, що вони існують.
Я теж так вважаю.
Колись і ти так вважатимеш.
Що там такого смішного?
Татку!
Ходіть сюди.
Гей.
А ви знаєте, кого я побачив з літака на Різдво?
Бога?
Ні. Санта Клауса.
На санчатах. Знаєте, що він мені сказав?
Хо-хо-хо! Веселого Різдва, Адольфо!
Я маю подарунок для твоїх дітей.
-Як круто! -Овва!
І ще, він дав мені це.
Циркові тарілки!
Я ледве долетів через сніг.
Я дуже зайнята.
Усе добре?
Так.
-Я перевдягнуся. -Добре.
Це один із найбільших хітів 1981 року.
Я впевнена, усі ви знаєте, про яку пісню я кажу, так?
Готові? До танцю.
Хтось тут утомився.
Скільки ще до півночі?
Ще недовго. Поглянь.
Коли обидві стрілки будуть тут, зрозумів?
Сім, вісім, дев'ять…
Матусю, кава зварилася.
Десять, одинадцять, дванадцять.
Готово. Що тепер робити?
Якщо хочеш, можеш посипати торт цукровою пудрою.
Вона в буфеті.
Ні, це не вона!
Що таке, мамо?
Це для отруєння комах.
Не знаю, що це тут робить.
Це цукрова пудра.
Наші камери переносять вас…
Виноград готовий.
Чудово, серденько. Дякую.
Будь ласка.
Пам'ятаєте, що я казав?
Ні.
Що означає «ні»? Пам'ятаєте?
-Ні. -Не пам'ятаєте?
Кава готова.
Прекрасно. Звільніть місце для мами.
Повторюємо.
Що спочатку? Ми бачимо…
Карильйон.
Ні, не карильйон.
-Що опускається? -Куля!
-І що лунає? -Карильйон!
-І на кожен удар… -Виноградина.
Молодці. Добре.
-Мамо! -Лоло!
Матусю?
Лоло!
ВІДДІЛЕННЯ ШВИДКОЇ ДОПОМОГИ
Марія де лос Долорес.
Я маю результати аналізу.
Ваше святкування Нового року перервалося з хорошої причини.
Я не розумію.
Ви вагітна.
Але це неможливо.
Вважайте це дивом.
З Новим роком.
Дякую. Чудовий виступ.
Матусю, тобі сподобалося?
Дуже.
А нашому братику?
Зараз, зачекайте.
Він у захваті.
Ідіть спати. Вам слід відпочити.
Тепер ти віриш у Бога, так?
Чому ви так вирішили?
Бо наш братик народиться завдяки диву.
Це правда. Я попросив Його, і Він зіслав диво.
Див не буває.
Усе в житті має своє пояснення.
Ти маєш очі, та не бачиш.
Чого це я не бачу?
Коли народився Ісус, його мати, Діва Марія, дуже страждала,
бо вже знала, що її син віддасть життя, щоб урятувати всіх нас.
Пожертва.
Що як Бог захоче пожертвувати нашим братиком, щоб урятувати нас?
Було б шкода. Я не хочу, щоб він помер. Так, мамо?
…я прославлятиму Господа
Я прославлятиму
Я прославлятиму Господа
Іван побачив кількість тих Хто був спасенний
І прославляли Господа вони
Хтось співав…
Дракулята.
Нервуєте?
Сьогодні ви приймете Ісуса Христа.
Хоча ви, мабуть, воліли б прийняти тупого Святого Духа.
Тіно, він богохульствує! Це непрощенне богохульство!
Не хвилюйся, Тіне. Не хвилюйся.
Бог усе виправить.
Богородице Діво, радуйся, благодатна Маріє
Господь з Тобою
Благословенна ти між жінками…
Я не бачу дітей.
І благословенний плід лона Твого, Ісус
Свята Маріє, Матір Божа
Молися за нас, грішників
Тепер і в годину смерті
Амінь
Дуже дякую нашому дитячому хору.
А також нашим братові й сестрі Тіну й Тіні,
які грали на органі.
Беріть, їжте.
Це тіло Христове, що дасть вам життя вічне.
Амінь.
Беріть, їжте.
Це тіло Христове, що дасть вам життя вічне.
Амінь.
Беріть, їжте.
Це тіло Христове, що дасть вам життя вічне.
Амінь.
Беріть, їжте.
Це тіло Христове, що дасть вам життя вічне.
Амінь.
Ну ж бо. Ходімо разом.
Ходімо.
На добраніч, мамо.
На добраніч.
То був хлопчик, який цькує вас у школі?
Він називає нас дракулятами.
Ви причетні до того, що з ним сталося?
Брехати не можна.
Брехня — це гріх.
Не хвилюйся, мамо.
Ми за нього молитимемося.
Добраніч, діти.
Алло!
Вітаю. Мені дали ваш номер у школі. Вибачте, що турбую.
Ні, усе гаразд.
Ви ж були на причасті кілька днів тому, так?
Так.
Я мама Педро.
Хлопчика, з яким трапилося нещастя.
Як він?
Погано.
Він у комі.
Мені так шкода.
Деякі діти кажуть, що коли вони йшли в процесії,
то бачили, як Педро відстав із вашими дітьми…
Але Громадянська Гвардія…
Так. Громадянська Гвардія каже, що він посковзнувся
й упав із каменів.
Але я не знаю. Я відчуваю, що все трапилося не так.
Розумієте, мій син не святий.
Якщо він цькував ваших дітей, я можу зрозуміти, якщо вони…
Вибачте, мені не слід було дзвонити.
Ви й не уявляєте, як важко думати,
що ваш син у будь-яку мить
може померти.
Матусю.
Хто це був?
Ніхто.
ПОШКОДУЄШ РІЗКИ — ЗІПСУЄШ ДИТИНУ
Лоло.
Отже?
Це може прозвучати дивно.
Але мені треба знати…
чи Тін і Тіна коли-небудь потрапляли в халепу з іншими дітьми.
Ні, ніколи.
Вони зробили щось погане?
Я не впевнена.
Вони могли вчинити помилку, яка матиме жахливі наслідки.
Ви маєте докази, на підставі яких підозрюєте їх?
Ви впевнені, що вони ніколи не вдавалися до жорстокості?
Може, щось пов'язане з неправильним тлумаченням Біблії?
Євангеліє від Івана 10:14.
«Я Пастир Добрий.
Я своїх овець знаю.
І за овець своїх життя Я віддаю».
Може, ви не зовсім правильно ведете свою отару.
«Пошкодуєш різку — зіпсуєш дитину».
Страждання необхідне.
Неможливо знайти Христа, не переживши болю, несучи такий самий хрест, як Він.
Я лише кажу, що Тін і Тіна…
Тін і Тіна — два створіння світла.
Вони неслухняні, як і всі діти.
Проте вони чисті, справедливі й праведні.
Проблема не в них.
А в вас.
Бо ви судите їх, хоч їх не знаєте.
А це гріх.
Не треба нічого вигадувати.
-Мені не слід було приходити. -Неправда.
Бог привів вас сюди не просто так.
А де Бог,
коли він дозволяє помирати ненародженим немовлятам?
Де?
Бог тут.
Відсутність є присутністю.
Це велика таїна.
Перепрошую.
Темна ніч душі.
Ви загубилися в темряві.
Шукайте. Продовжуйте шукати.
Це єдиний спосіб знайти світло.
Гнів.
ЄВАНГЕЛІЄ ВІД МАТВІЯ 12
ЄВАНГЕЛІЄ ВІД САМУЇЛА 17
Гнів Божий.
Як рейс?
Рейс? Добре, як завжди. Чому ти не спиш?
Ти пахнеш алкоголем.
Я випив кілька келихів із колегами.
Люба, я йду спати. Я дуже втомився.
Підійдеш на хвилинку?
Зараз четверта ранку. Чого тобі?
Ти міг би підійди на хвилину, будь ласка?
Звісно.
Що трапилось?
Хлопчик із причастя в комі.
Гадаю, Тін і Тіна відповідальні за це, і вони грають у жахливу гру.
Я знайшла це, і, думаю, нам слід подзвонити в поліцію.
Це доказ.
Що це?
Заради бога, Лоло. Це лише малюнки.
І той хлопчик їх цькував.
Недивно, що вони роблять щось таке чи навіть гірше.
Що як вони не невинні діти, які не зрозуміли Біблію?
Що як усе навпаки?
Що як вони використовують Біблію,
щоб виправдати свої жахливі вчинки?
Це все через собаку, так?
Ти ніколи їм не пробачиш.
Матері слід довіряти своїм дітям і захищати їх.
Саме це я й роблю.
Я захищаю нашого сина.
Це маячня.
Коли той хлопчик вийде з коми, то пояснить, що сталося.
А зараз я йду спати.
Тіно.
Тіно, прокинься!
Що таке, Тіне?
Біблія.
Вона зникла!
Тіне. Розп'яття!
Мамо!
Ангел-винищувач забрав розп'яття
і вкрав нашу…
Коли будете старші, зможете відкрити цю скриню.
Але до того часу в цьому дому не буде релігії.
Якщо порушите це правило,
незалежно від причини,
повернетеся до монастиря.
Вам усе зрозуміло?
Тоді гаразд.
Увага! Ми пролітаємо крізь повітряну яму!
Ми пролітаємо крізь повітряну яму! Турбулентність!
Сонечко.
Що таке?
Матусю.
З вагітними жінками так буває. Гормони, стрес.
Це все діти.
Карають мене за те, що я зробила.
Ти все перекручуєш.
-Вони на таке не здатні. -Чому ти завжди на їхньому боці?
Чому ти ніколи не розглядаєш найменший шанс того, що я маю рацію?
Татку!
Татку! Прийдеш погратися, будь ласка?
Уже йду!
ОДИН, ДВА, ТРИ
Добрий вечір і дякуємо, що ви знову з нами.
Сьогодні я дозволю собі звертатися до вас неформально.
Бо ми присвячуємо сьогоднішню програму дітям…
Алло.
Вітаю. Це Лола. Мама Тіна й Тіни.
Не знаю, чи ви мене пам'ятаєте.
Авжеж, пам'ятаю.
Я хотіла дізнатися, як ваш син.
Йому вже краще?
Мій син помер три дні тому.
Лоло?
Гей, що сталося?
Той хлопчик помер.
Прошу, не йди.
Скажи, що ти захворів і не зможеш прийти.
Ти знаєш, що я не можу.
Благаю. Не залишай мене саму з ними.
Лоло, тобі треба відпочити.
Заради тебе самої і немовляти.
Тож зараз ти ляжеш у ліжко й дуже довго спатимеш.
А завтра, коли ти прокинешся, я буду тут, добре?
Обіцяєш?
Обіцяю.
Ну ж бо.
Татку.
Чому мама більше нас не любить?
Що ви таке кажете?
Вона дивно на нас дивиться і не розмовляє з нами.
Мама дуже вас любить.
Просто вагітні жінки дуже швидко втомлюються.
І їй потрібно багато любові.
Покажете їй завтра, як сильно ви її любите?
І вашого братика також.
Тепер поцілуйте мене. Я мушу йти.
-Діти, ви любите сміятися? -Так!
Вони люблять сміятися. Це жахливо!
Інквізитори, мабуть, в могилах перевертаються.
Адольфо.
Адольфо!
Тіне.
Тіне, що ти робиш? Розв'яжи мене!
Відпусти мене негайно.
Добрий ранок, матусю!
Тобі треба відпочивати й добре харчуватися.
Інакше наш братик не народиться.
-У ньому чарівна пудра. -Що?
А за сніданком вас розважатиме
Тін-Веселун!
Ну ж бо.
Не діє.
Що ж, доведеться знайти інший спосіб погодувати нашого братика.
Тіно, я принесу!
Куди ти?
Тіно, розв'яжи мене!
-Дивися. -Ти ніколи не припиняєш дивувати мене.
Те, що ви робите, — гріх. І Бог вас покарає.
У цьому домі релігія заборонена.
Отрута.
Отрута!
-Отрута. -Матусю.
Не підходьте!
То було молоко із цукром.
Лоло.
Лоло, то була лише дитяча гра.
А ти погрожувала їм ножем, заради бога.
-Вони хотіли отруїти мене. -Вони готували тобі сніданок.
Це моя вина.
Я попросив їх показати вам свою любов.
Я розумію, що ти боялася, що це трапиться знову, але не трапилось.
Усе пройшло добре, і малюк із нами.
Почнімо все спочатку.
Мама з татом тут.
-Привіт. -Ось так.
Він — моя копія.
Привіт, принце.
О боже.
Ходіть сюди.
Це ваш братик.
Він схожий на арахіс.
Можна його поцілувати?
Годі.
Тільки обережно.
Привіт, братику.
Коли ми його похрестимо?
Ми його не хреститимемо.
Але нехрещені діти потрапляють до лімба.
А це жахливе місце.
Лоло, немовлят завжди хрестили.
Це немовля визначиться щодо релігії, коли підросте.
Часи змінюються.
Саме так.
Тепер, коли панує штука, яку ти так любиш, під назвою «демократія»,
вирішує більшість.
Хто хоче, щоб його похрестили?
Ні.
Присяжні висловили думку.
Працює?
Ні!
-Так, тепер працює! -Прекрасно.
А тепер?
Вітаємо вас, пані та панове,
зі стадіону «Сантьяго Бернабеу»
в Мадриді,
де через кілька хвилин…
Матусю!
Матусю, ходи сюди!
Матусю, дивися, що ми робимо!
Матусю!
Диво!
Ми йдемо по воді!
Годі, виходьте.
Сидіти на сонці шкідливо. І намажтеся кремом.
-Лоло. -Що?
Принеси ще одне.
На лаві запасних набагато більше фотографів, ніж ви бачите…
Люба, а що з омлетом? Гра зараз почнеться.
Я стараюся, ясно?
Агов!
Що?
Нічого не забула?
М'яч в Уркіяги. Тепер Сантільяна…
передає м'яч Алексанко.
Позиції гравців визначаються…
Тіне, здається, вона вийшла.
Татку, ми хочемо похрес…
Діти, я хочу подивитися матч у тиші.
…Кіні не зміг утримати м'яч.
Його перехопив Кальц.
Кидок для команди Іспанії.
Агов, спокійно!
Сюди, ціп-ціп-ціп.
Привіт, братику.
Камачо не відходить від Румменігге.
І м'яч знов у Дреммлера, і він передає його Бернду Ферстеру.
Замора поруч із ним. М'яч у Кальца.
Команда Німеччини домінує в грі.
Тихенько.
Не хвилюйся.
Розслабся, гаразд?
…у правому фланзі команди Іспанії.
Ось Уркіага.
М'яч у Брайтнера.
Краще взяти його за ноги.
Він важкий.
Книга Буття 1–2.
«Земля була безформенна й пуста,
темрява огортала поверхні глибин,
і Дух Божий ширяв поверхнею води».
Зараз?
«Я покроплю тебе чистою водою, й очистишся ти».
«Від бруду й усіх твоїх ідолів очищу я тебе».
«Вийму я кам'яне серце твоє із плоті твоєї
і дам тобі серце із плоті».
Зараз.
Дреммлер.
Дреммлер Кальцові.
Тепер домінує команда Німеччини.
Ну ж бо. Ворушіться!
Можна вже його підняти?
Ні. Треба добре його очистити.
Дреммлер ударяє.
-Ні! -Гол.
Арконада пропустив м'яч.
Катастрофа, а не гра.
Матусю?
Що ви робите?
Що відбувається?
Моя дитинко…
Що вони з тобою зробили?
Матусю.
Ми просто хрес…
Але татко сказав, що можна…
Що ти за батько такий?
Вони топили твого сина, а ти й не помітив!
-Дай це сюди! -Ні!
-Ні. тату! -Будь ласка, не треба!
-Ні, будь ласка! -Ні!
-Ні, тату! -Ні!
Будь ласка, не треба.
Ви мені не діти.
Ні!
Ти впевнена?
Так.
З першим місяцем тебе
Ми всі вітаємо З першим місяцем тебе
Так!
Гарнюній!
Ну ж бо, йди спатки.
Усе гаразд?
Діти.
Вони більше не мають сім'ї, з якою можуть святкувати.
Ми домовилися більше не говорити про це.
Може, я була поганою матір'ю.
-Вони мене ненавидять. -Не муч себе.
Не треба було їх усиновлювати. Це й усе.
Я казав, що вони дивні.
Сонечко, якщо ми хочемо бути щасливими, треба думати про майбутнє.
А майбутнє — ось цей маленький чоловічок.
Він кров від нашої крові.
Любий Ісусику, Ти дитина, як і я.
За це я так тебе люблю і своє серце Тобі віддаю.
Візьми його, бо Твоє воно — не моє.
Любий Ісусику, Ти дитина, як і я.
За це я так Тебе люблю і своє серце Тобі віддаю.
Чуєте? Це Гнів Божий.
Гнів Божий.
Настане день.
І прийде правосуддя.
Послання до галатів 6:7
«Не висміюй Бога свого».
«Бо що людина посіє, те й пожне».
«Не висміюй Бога свого».
«Бо що людина посіє, те й пожне».
Добраніч, діти.
-Добраніч, абатисо. -Добраніч.
Я знайду роботу.
Буду швачкою.
Сонечко, не кажи дурниць.
Хто доглядатиме нашого сина?
Ти що, не чуєш його?
Лоло.
Лоло, візьмеш його на руки? Прошу, він плаче.
Його може взяти батько.
Ти ж знаєш, що я погано це роблю. Прошу, візьми свого сина.
Лоло, я що, мушу сердитися, щоб ти взяла свого сина?
Будь ласка, я благаю.
Пробачте.
Не жени так.
Люба, я не жену.
Обережно!
Ви цілі?
Що то було?
Не знаю.
Мабуть, якийсь олень. Їх тут багато водиться.
Добраніч, солоденький.
Ти не зачинив двері.
Дивно. Можу присягтися, що зачинив їх.
Ну ж бо, сідай.
Я втомилася. Піду спати.
Лоло.
Будь ласка.
Виграти мільйон було дуже легко.
Запитаймо глядачів.
Хто з глядачів зіграв би? Скажіть: «Я».
-Я! -А хто залишив би устрицю? Скажіть: «Я».
-Я! -Я!
Там був центр імпресіоністів.
Що за ними?
Франсуа й Алехандро, відчиніть двері, будь ласка.
Це неймовірний гарбуз!
Думаю, ми б перемогли.
Спробуємо?
Лоло, що таке?
Чому ти знімаєш обручку?
Ти жартуєш, правда?
Лоло, ти не жартуєш?
Трясця!
Сонечко.
Я присвятив тобі своє життя.
Я дав тобі дім, одяг, їжу й сина.
І так ти мені віддячуєш?
Лоло.
Я так тебе кохаю.
Я так вас обох люблю.
Це тому, що ти вважаєш мене поганим батьком?
Може, твоя правда, але я можу змінитися.
Я можу змінитися, і я змінюся.
Куди ти?
Ремонтувати антену.
Адольфо, працює!
У випадку, якщо вимкнеться світло,
ви зможете насолоджуватися сонцем на терасі апартаментів у…
…як лопать млина?
Діти?
Де ви?
Діти!
Не ховайтеся!
Це не гра, ясно?
Котрий із них?
Адольфо, світло вимкнулось!
Ну ж бо.
Дурний ліхтар.
Лоло!
Адольфо!
Адольфо, я вже йду!
Я йду! Адольфо!
Адольфо!
Ковдра! Ковдра.
Ковдра.
Ковдра. Ковдра!
Ні! Не заходь!
Не заходь!
Ні!
Моє дитя.
Допоможіть!
Будь ласка, допоможіть!
ТІНА — ТІН
Усе гаразд.
У нас чудовий народ.
Народ Іспанії, який заслуговує на всі наші жертви.
Після років, сповнених страху й непевності,
тепер офіційно можна сказати, що перехідний період завершився.
Лоло.
Лоло. Ви мене чуєте?
Поліція розповіла, що трапилося.
Мені дуже прикро щодо вашого чоловіка.
Що трапилось?
Кажуть, що то був удар блискавки.
Блискавки?
Вочевидь, минулої ночі блискавка вдарила в декількох місцях.
Така трагедія.
Я молилася за його душу й за вашу також.
Моє немовля?
Він цілий і неушкоджений.
Бог не зсилає надто сильних вітрів на слабке ягня.
А діти?
Вони були в будинку?
У будинку?
Ні.
Тін і Тіна минулої ночі спали в монастирі.
Я сама їх сьогодні розбудила.
Але…
Ні. Їх там не було.
Це неможливо.
Діти…
невинні?
Вони завжди були невинні.
Вони невинні.
Святого Євангелія від Матвія читання.
Глава 18, вірш 1–5, 10.
«Тоді учні підійшли до Ісуса, питаючи:
"Хто найбільший у Царстві Небеснім?"
Ісус покликав до Себе дитину
й поставив її серед них, і сказав…»
Матусю, тобі подобається?
«…станьте й ви, як ті діти…»
Вони прекрасні, синку.
«…і ввійдете ви до Царства Небесного.
Бо хто покірний, як дитина оця, той найбільший…»
Ходи сюди, доню.
«…у Царстві Небеснім.
А хто прийме дитину таку во Ім'я Моє…»
Одягнеш її на мене?
«…той прийме Мене.
Не зневажайте дітей.
Бо кажу Я вам, що їхні ангели в небі
завжди бачать обличчя Отця Мого».
Амінь.
-Амінь. -Амінь.
Амінь.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома