Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫נשבר לי, אחותי.‬
‫אני לא יכולה לנשום פה.‬
‫מה קורה לך? שריל, תירגעי.‬
‫לא!‬
‫לא...‬
‫מסתכלים עלייך כאילו את חסרת ערך.‬
‫הם נותנים לך לעמוד ולחכות,‬
‫כאילו את עבריינית או משהו.‬
‫כאילו את חרא על הסוליה שלהם.‬ ‫-מי נותן לך לחכות? את מדברת בלי היגיון.‬
‫- התלמידים השחורים ״נבגדו״ -‬
‫את באחד המשברים שלך?‬ ‫-לשכת הדיור.‬
‫הלכתי לשם קודם לבקש סיוע בשכר דירה.‬
‫יש לך עבודה.‬
‫את ומייקל חייבים להפסיק‬ ‫עם הבזבוזים בכרטיסי האשראי.‬
‫הייתי ״מוכרת השנה״ שלוש פעמים ברציפות.‬
‫אני לא צריכה להיות במצב הזה!‬
‫קארל, לך תבדוק שאחותך בסדר.‬
‫אני רוצה יותר.‬
‫אסור לרצות יותר?‬
‫כולנו רוצים יותר, שריל.‬
‫אבל קיבלנו את הקלפים שקיבלנו.‬
‫פשוט צריך להסתדר עם מה שיש.‬
‫מתי את מתכוונת לעבור פה?‬
‫כן, את צודקת.‬
‫להסתדר עם מה שיש.‬
‫אני פשוט ביום לא טוב.‬
‫משבר קטן.‬
‫ניפגש בחמש, טוב?‬
‫- מייקל -‬
‫שלום. איננו יכולים לענות כרגע.‬
‫נא להשאיר הודעה לאחר הצפצוף.‬
‫- רק קפצתי למספרה. ש׳. -‬
‫איננו יכולים לענות כרגע.‬ ‫נא להשאיר הודעה לאחר הצפצוף.‬
‫שריל, איפה את?‬
‫תעני לטלפון.‬
‫- עוברי אורח -‬
‫- כעבור שנים -‬
‫- נב -‬
‫בוקר נהדר, לא?‬
‫בוקר נהדר...‬
‫בוקר נהדר, לא?‬
‫נכון?‬
‫ואת נראית נפלא, כרגיל.‬
‫מקסימה...‬
‫את באה לאירוע ההתרמה שלי בשישי?‬
‫נעשה פתיחת דלתות.‬ ‫-מרגש!‬
‫נכויות בגמביה.‬ ‫-נשמע נפלא.‬
‫שארשום אותך לתרומה של 500?‬
‫פאונד?‬ ‫-כן.‬
‫אלא אם כן...‬
‫לא, כמובן.‬
‫אפילו 550. שמחה לעזור.‬
‫כמה נדיב מצדך.‬
‫אי אפשר להוסיף עוד?‬
‫אנחנו רוצים שיהיה מלא.‬
‫אני עובד בביטוח, מותק, לא באירוח.‬
‫זה חשוב, איאן.‬
‫לדברים האלה יש משקל בקהילה.‬
‫עבדתי על זה כל כך הרבה זמן.‬
‫טוב.‬
‫טוב, אעשה את זה.‬
‫ואל תשכח את הסרטנים.‬
‫- גלידריה בטי -‬
‫שלום, נב.‬
‫איך היא מסתדרת?‬ ‫-מצוין.‬
‫חרוצה כמו דבורה.‬
‫נכון?‬
‫מה קרה לשיער שלך?‬
‫זאת תסרוקת.‬
‫כן...‬
‫הטרנדים כל הזמן משתנים, אה?‬
‫אכן.‬
‫תרצי משהו בשביל האירוע שלך?‬
‫מרי סיפרה לי על זה.‬
‫מקהלה בשפת הסימנים?‬
‫כן, ״חלומו של גרונטיוס״ מאת אלגר.‬
‫מסע נשמתו של אדם שנפטר.‬
‫נשמע נפלא.‬
‫אקנה לך שמפו יקר ואמלא לך אמבטיה.‬
‫מסיבת טיפוח קטנה.‬
‫כשהגעת הנה עם איאן,‬ ‫לא ידעת אפילו מה זה יריד כפרי.‬
‫ועכשיו תראי אותך, מרימה אירוע בעצמך!‬
‫כנראה בהשראתך.‬ ‫-הלוואי.‬
‫כולנו גאים כל כך.‬
‫את דוגמה אמיתית לחוסן נפשי, נב.‬
‫אני מבינה את הרצון לתת בחזרה.‬
‫זה לא רק לתת בחזרה.‬
‫זה לאחד את הכול ביחד. את התקופה שלי פה.‬
‫מעין טקס חניכה.‬
‫והזדמנות להשוויץ במטבח החדש.‬
‫טוב, גם זה, כמובן.‬
‫אבל נב, באמת, את לא צריכה להוכיח שום דבר.‬
‫את ממש אחת משלנו.‬
‫ממש.‬ ‫-את יודעת למה אני מתכוונת.‬
‫ואת מהממת. לא הזדקנת בכלל.‬
‫זה ממש מרגיז, האמת.‬
‫אני אשלם.‬ ‫-אה, סליחה.‬
‫תודה רבה. סליחה, אני צריכה לשירותים.‬
‫בלי טיפ. תודה.‬
‫צריכה עזרה במשהו, חמודה?‬
‫אני בסדר.‬
‫לא תאמינו מה קרה לי היום.‬
‫באוטו.‬
‫מישהו ראה את הפוסטר שלי?‬ ‫-איזה פוסטר?‬
‫איאן...‬ ‫-של ליל וויין. בחדר הכושר.‬
‫אימא שלך מנסה לספר סיפור.‬ ‫-אז הוא פשוט נעלם?‬
‫אז כן, נפגשתי לתה עם אמנדה, ו...‬
‫בלי טלפונים בזמן הארוחה, מרי.‬ ‫-סליחה.‬
‫נסעתי, וחשבתי שראיתי טיפוס חשוד שבא מבחוץ,‬
‫ו...‬
‫לא תאמינו.‬
‫התנגשתי ברכב של סוניה מאחור.‬
‫הורדתי לה את כל הפגוש.‬
‫שתבוא אליי.‬ ‫-תטפל בזה?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה, יקירי.‬
‫חמוד.‬ ‫-מגעיל.‬
‫בדיוק שכרנו מישהי מבחוץ.‬
‫באמת? מי?‬
‫שחורה צעירה ומקסימה.‬
‫שחורה?‬
‫אנחנו שחורים.‬ ‫-כן.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫אביגיל. היא מקסימה בהחלט.‬
‫הכישורים הנסתרים שלך.‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫עבדתי בזה קצת בגיל 15.‬
‫בקטפורד?‬
‫בפולהם.‬ ‫-כן?‬
‫נו באמת.‬
‫את חושבת שסבסטיאן בסדר?‬
‫למה לא?‬
‫אנחנו נותנים לו מספיק מרחב בשביל...‬
‫לא יודע.‬
‫מה?‬ ‫-להתבטא?‬
‫סבסטיאן מקבל את כל מה שהוא צריך.‬
‫אפרופו, הזמנתי לו‬ ‫את ה־Xbox החדש ליום ההולדת.‬
‫מה רע בנוכחי?‬
‫את לא חייבת להסתיר את זה.‬
‫אני יודעת שאני לא חייבת.‬
‫אהבתי את התסרוקת שהייתה לך קודם.‬
‫תודה ששיתפת.‬
‫נו, את יודעת למה אני מתכוון.‬
‫זה רק לתחזוקה, זה הכול.‬
‫בוא נלך לישון.‬
‫תכף אבוא.‬
‫סבס, ציירת על המראות?‬
‫מה? לא, מה פתאום.‬
‫- בית ספר פרטי -‬
‫שמרו על עצמכם!‬
‫בוקר טוב, מיס וויליאמס.‬
‫ושוב, בית הספר קאסל קומב‬
‫עלה בביצועיו על בתי ספר פרטיים אחרים‬ ‫ברחבי המדינה.‬
‫ומזה חמש שנים ברציפות,‬
‫סגנית המנהל וראשת החוג לתאולוגיה,‬ ‫הגברת וויליאמס,‬
‫השאירה את כולנו מאחור,‬
‫ומספר התלמידים שלה שהצטיינו בבחינות‬ ‫הוא הגבוה ביותר במחזור.‬
‫למרות העובדה שעד היום‬ ‫לא קיבלנו את מכתבי ההמלצה שלה.‬
‫הייתי מסכימה לקבל עוד מדליה,‬ ‫אבל אזל לי המקום על הקירות.‬
‫קדימה, לכיתות.‬
‫לא לשוטט במסדרון.‬
‫עכשיו.‬
‫בחייכן, זה לא יום צילום.‬
‫לכיתה, מיד.‬
‫מהר!‬
‫סבס. סבסטיאן!‬
‫מה?‬
‫אתה לא אמור להיות בכיתה?‬
‫כן, אני בדרך.‬ ‫-אז קדימה.‬
‫במקום לדבר עם זרים.‬
‫זרים?‬
‫הטלפון שלך עליך?‬
‫אולי.‬
‫תהיה זמין למקרה שאצטרך להשיג אותך.‬
‫ועכשיו, נעבור לקול.‬
‫יפה מאוד.‬
‫מי נתן לך את זה?‬
‫איפה הוא?‬ ‫-מי?‬
‫מי? זה המשחק שאתה רוצה לשחק איתי?‬
‫אני הבאתי אותן.‬ ‫-אני לא טיפשה.‬
‫אני יכולה להשעות אותך.‬
‫אל תשכח, אני אימא שלך והמנהלת.‬
‫סגנית.‬ ‫-פנימה. עכשיו.‬
‫נסיים את זה אחר כך.‬
‫איפה אחיך?‬
‫יום שלישי היום.‬
‫כן?‬ ‫-כדורסל.‬
‫כדורסל, כן. כמובן, כדורסל.‬
‫אימא, זהירות!‬
‫זה פה.‬ ‫-מה?‬
‫הבית של אמילי.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫להתראות.‬ ‫-וג׳סי תקפיץ אותך בחזרה?‬
‫כן, אימא. כן.‬
‫אוהבת אותך. ביי.‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫שלום, יקירי. סליחה שאיחרנו.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫בארי והתסרוקות שלו, כרגיל.‬ ‫-מצחיק.‬
‫התבלינים... כזה טעים.‬
‫איך את עושה את זה, נב?‬
‫בארי תמיד מתלונן על העוף המכובס שלי.‬
‫כן?‬ ‫-את חייבת ללמד אותי.‬
‫תלמדי אותי את אחד המתכונים הסודיים שלך.‬
‫אפשר לבנות ערב סביב זה.‬ ‫-אפשר.‬
‫שנלך?‬
‫הוא לא הולך בתלם.‬
‫הוא מדבר על דברים‬ ‫שתקשורת המיינסטרים מפחדת לעסוק בהם.‬
‫אנשים מזדהים איתו.‬
‫״בריחה לבנה״.‬
‫ככה הוא קרא לזה בפודקאסט.‬
‫מה זה בדיוק?‬ ‫-אפשר להחליף נושא?‬
‫זה כשלבנים בורחים‬ ‫מאזורים עירוניים לפרוורים.‬
‫למה הם בורחים?‬ ‫-מפני שהם חסרי תרבות.‬
‫אין לזה שום קשר לתרבות.‬
‫מה זה? בחוץ.‬
‫מותק?‬ ‫-מחוץ לחלון.‬
‫אני לא רואה כלום.‬
‫משהו בא. יש שם משהו, אתם לא רואים?‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-מישהו בא!‬
‫היי.‬
‫-היי.‬
‫תראי אותך. השיער שלך נראה נהדר ככה.‬
‫זה מאוד...‬
‫אתני.‬
‫בארי, באמת?‬ ‫-מה?‬
‫זה יפה לך.‬
‫לא, נב?‬
‫כן.‬
‫מי עשה לך את התסרוקת?‬
‫אמילי.‬
‫איפה אחיך?‬ ‫-בכדורסל.‬
‫טוב, הגיע הזמן שנזוז.‬
‫היה מקסים.‬ ‫-כן, שלא נישאר יותר מדי.‬
‫תתכונני לשינה.‬
‫לילה טוב, חמודה.‬
‫לילה טוב.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫מתי נגמר הכדורסל?‬
‫הוא היה בכדורסל, ונשמע שהיה לו משחק מצוין.‬
‫האחרים יצאו לאכול משהו, לחגוג את הניצחון,‬
‫אבל סבסטיאן לא הצטרף.‬
‫וזה היה...‬
‫לפני שלוש שעות.‬
‫רואה?‬
‫יש אנשים שרוצים לפגוע בנו.‬
‫לנקוט באלימות נגדנו.‬
‫מי רוצה לנקוט באלימות נגדנו?‬
‫מה עובר עלייך הערב? בחיי.‬
‫נב, תירגעי.‬
‫את יודעת איך זה.‬
‫בחור צעיר נפגש עם בחורה,‬ ‫אחרי משחק, בשקט...‬
‫נכון, איאן? הוא לא רוצה‬ ‫שישמטו לו את השטיח מתחת לרגליים.‬
‫כן. כן, אם תרצה.‬
‫אגיד לך מה: אצא עכשיו ואעשה עוד סיבוב.‬
‫אני בטוח שהוא יופיע.‬
‫תודה, קן.‬
‫אז אני שמחה שבית החווה המשופץ הזה,‬
‫עשר דקות מהכפר סנטה מריה דה נייבה,‬
‫עדיין מחפש קונה.‬
‫אתגרתם אותי למצוא לכם בית צמוד־קרקע,‬
‫אז נסענו עשר דקות מהעמק שבו היינו קודם,‬
‫והנה בית צמוד־קרקע.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫בחוץ, גבר.‬ ‫-בחוץ?‬
‫בחוץ? לא התקשרת, לא השארת הודעה...‬
‫השתגענו מרוב דאגה!‬
‫עכשיו חזרתי, אז פשוט תרגיע.‬
‫״תרגיע״?‬
‫אימא, מה את עושה?‬
‫נב!‬
‫למעלה! עכשיו!‬
‫מה נסגר?‬
‫״יום הולדת שמח...״‬
‫אזהרה, כן.‬
‫אידיאלית, היית מפטר אותו.‬
‫בעצם, פשוט תפטר אותו.‬
‫וראית אותו נותן לסבסטיאן את הסיגריה?‬
‫כן.‬
‫טוב, ממי אם לא ממנו?‬
‫אני רק אומר ש...‬
‫רצוי לפעול בצינורות המקובלים.‬
‫אחרת, זה עלול להיראות כאילו אני...‬
‫כאילו אנחנו...‬
‫מה? תגיד כבר!‬
‫מפלים.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב, אזהרה רשמית תספיק בינתיים.‬
‫טוב, אתם מכירים את הנוהל. בלי פאניקה.‬
‫מרי, בראש השורה.‬
‫יופי. מהר.‬
‫מהר. לקחת חפצים.‬
‫ככה.‬
‫בצורה מסודרת. קדימה, מהר. בואו.‬
‫בטור עורפי מכאן.‬
‫תמשיכו ישר לחצר.‬
‫אני רק בודקת בשירותים.‬
‫מרי, קדימה.‬
‫הלו?‬
‫ביקשת שיפטרו אותי.‬
‫לא.‬
‫את לא רוצה אותי פה?‬ ‫-בבקשה, זה לא מה שאתה חושב.‬
‫מחקת אותי.‬
‫אותי ואת דיון.‬
‫מחקת אותנו!‬
‫חשבנו שאת מתה!‬
‫זאת לא אני! אני לא היא!‬
‫טוב לראות אתכם. תודה שבאתם.‬
‫סוניה, ג׳סי!‬
‫תודה. באמת תודה שבאתן.‬
‫כמובן, בכיף.‬
‫שלום, יקירי.‬ ‫-סליחה.‬
‫מוכנה לנאום?‬ ‫-כן, עוד שתי דקות.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן. בהצלחה.‬
‫היי. כולם נראים נפלא.‬
‫זה ממש נהדר.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫תודה שבאת.‬
‫מיקרופון, אחת־שתיים...‬
‫ברוכים הבאים לביתנו.‬
‫תודה רבה לכם על תרומותיכם הנדיבות.‬
‫היום אנו מקדישים מזמננו‬ ‫לאלה שמזלם לא שפר עליהם,‬
‫שגדלים באזורים נידחים,‬
‫שבהם, גישה לדברים בסיסיים‬ ‫מצריכה מאבק אדיר,‬
‫שבהם זיהום פשוט בעין או באוזן‬
‫עלול להוביל לעיוורון ולחירשות,‬
‫כשמנה פשוטה של אנטיביוטיקה‬ ‫יכולה לתת לאותו ילד‬
‫חיים של התבוננות בזריחה‬
‫ושמיעת ציוץ הציפורים‬
‫בבוקר.‬
‫בתור שיר הלל למוכי הגורל הללו,‬
‫המקהלה שלנו תבצע‬ ‫את ״חלומו של גרונטיוס״‬
‫בשפת הסימנים.‬
‫מסע נשמתו של אדם שנפטר.‬
‫בבקשה.‬
‫״ישו ומרים, מותי קרב‬
‫״קולכם קראני ואדע‬
‫״ישו ומרים, מותי קרב‬
‫״קולכם קראני ואדע‬
‫״ולא גילו לי זאת קפאון הלב‬
‫״זיעת אפיים‬
‫״נשימה כבדה‬
‫״ישו, רחם עליי!״‬
‫מי?‬
‫מי הזמין אותך?‬
‫באיזה מין משחק מטונף אתה משחק?‬
‫אתה צץ ככה פתאום,‬
‫ומזהם את הסביבה...‬
‫תפסיקי, בבקשה...‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬
‫לא, לא נמשיך לשחק במשחק המעוות שלך!‬
‫הכוונות שלך ברורות!‬ ‫-אימא...‬
‫לא נסבול...‬
‫אימא!‬
‫- חמישה ימים לפני כן -‬
‫- קארל ודיון -‬
‫נסיעה טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫היי.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫חדר, בבקשה.‬
‫עוד יש לי את הדובון הראשון שלי.‬
‫שני בודדים, אם יש.‬
‫בבקשה.‬
‫כמה זמן אתם מתכוונים להישאר?‬
‫שבוע.‬
‫צריך לגהץ את זה.‬
‫שזה ייראה יפה.‬
‫אל תפתחי ציפיות.‬
‫עקרת הבית הממוצעת‬ ‫כבר לא עוסקת בעבודות בית...‬
‫מה את רואה?‬
‫כלום.‬
‫הודות לשלל מכשירים חוסכי עבודה,‬
‫כולל בעלה.‬
‫אולי היינו צריכים להביא משהו.‬
‫הבאנו משהו. את עצמנו.‬
‫אין לי סבלנות לחכות למחר.‬
‫אין לי סבלנות.‬
‫בחיי! הנזל, הבט!‬
‫וואו! מה זה?‬
‫זה יפהפה!‬
‫בואי נסתכל מקרוב.‬
‫זה נראה כמו ממתקים!‬
‫אטעם מזה.‬ ‫-גם אני!‬
‫ובכן... שלום לכם, חמודים שלי!‬
‫ברוכים הבאים לבית שלי.‬
‫אז אלה הם?‬
‫- ערב זיקוקים נוצץ בקאסל קומב -‬
‫זאת המשפחה שלנו.‬
‫זה לא רק לתת בחזרה.‬
‫זה לאחד את הכול ביחד. את התקופה שלי פה.‬
‫מעין טקס חניכה.‬
‫והזדמנות להשוויץ במטבח החדש.‬
‫טוב, גם זה, כמובן.‬
‫- שומר אחי ביטוחים -‬
‫בואי נראה. יש לך ניסיון?‬
‫מזמן לא הייתי בלונדון.‬
‫מצאת את השבט שלי.‬
‫״שבט״.‬
‫מצחיק.‬
‫את מזכירה לי אותה. את אשתי.‬
‫אותו האף.‬
‫לבית הספר יש עבר מפואר.‬
‫הוא הוקם במצוות המלכה ויקטוריה.‬
‫יופי.‬
‫עבדתי בכמה בניינים היסטוריים בחו״ל.‬
‫נסעת רחוק?‬
‫עברתי ממקום למקום.‬
‫דנמרק, בריסל,‬
‫ליברפול.‬
‫כן? אתה אוהד?‬
‫ביליתי ימים בלתי נשכחים בישיבה ביציע,‬
‫בין 20,000 אוהדים‬ ‫ששואבים את הכדור לחיבורים.‬
‫כל הכבוד.‬
‫היי, הצבע היחיד שחשוב הוא צבעי הקבוצה.‬
‫בדיוק.‬
‫- גלידריה בטי -‬
‫היי.‬
‫הבת של איאן, נכון?‬
‫כן. איך...?‬
‫ראיתי את התמונה שלך.‬
‫במשרד. אני עובדת שם עד שאסתדר.‬
‫אוקיי.‬
‫העולם הזוהר של הביטוח.‬
‫ככה אבא שלי חושב.‬ ‫-אהבתי את השיער שלך.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫לפעמים אני עושה תסרוקת כזאת.‬
‫זה מטריף את הבנים.‬
‫מגניב.‬
‫אני עדיין עובדת על זה, אבל... כן.‬
‫גם שלך מוצא חן בעיניי.‬
‫שמן קוקוס.‬
‫בואי ניפגש מתישהו.‬
‫נחליף מתכונים.‬ ‫-בטח.‬
‫מגניב.‬
‫אמצא אותך בפייסבוק. יש לך כינוי?‬
‫לא ממש כינוי, סתם מרי. וויליאמס.‬
‫עם סולמית בסוף, אז בערך. אולי.‬
‫שמי אביגיל.‬
‫אבל את יכולה לקרוא לי אבי.‬
‫הכול טוב.‬
‫שיער ממש גדול...‬
‫דוח חניה. כן, בדיוק.‬
‫על איזו כתובת רשום הרכב?‬
‫אני ואשתי מתחלקים ברכב, ונפרדנו לאחרונה.‬
‫- מרי וויליאמס -‬
‫תודה.‬
‫זאת הכתובת הרגילה.‬
‫פשוט אקרע את הדוח. בסדר.‬
‫השגתי את הכתובת.‬
‫היא לא אישרה את הבקשה שלי.‬ ‫-סבלנות.‬
‫לא אוכל לראות את התמונות שלה‬ ‫אם היא לא תאשר.‬
‫אנחנו חברות!‬
‫אל תשכחי למה באנו הנה. ברור?‬
‫רשע.‬ ‫-מה?‬
‫רשע!‬
‫אז נפגשתי לתה עם אמנדה, ו...‬
‫- אביגיל ג׳ונסון: ניפגש מחר? -‬
‫בלי טלפונים בזמן הארוחה, מרי.‬
‫- יופי שחור -‬
‫איפה אימא שלך?‬
‫חלמתי עליה.‬
‫קפוץ לי.‬
‫תודיע לי כשתחליט להיות גבר, פריק.‬
‫בני תערובת מזדיינים.‬
‫יש פה מלא קנאים.‬
‫כן. קנאים.‬
‫זה מה שקורה כשאתה שונה.‬
‫סבס.‬
‫סבסטיאן!‬
‫זה מעצבן כשאימא שלך סגנית מנהל.‬
‫מרווין.‬ ‫-סבסטיאן.‬
‫נדבר בהמשך, סבס.‬
‫כן, גבר.‬
‫אל תיתן לאנשים להתייחס אליך ככה.‬
‫פה זה טוב.‬
‫יש לך אש?‬
‫לא חשבתי ש...‬ ‫-סתם, בצחוק.‬
‫סבבה.‬
‫כל העטיפות לבנות עכשיו. בלי גרפיקה.‬
‫כאילו זה מה שיעצור אותנו. נכון?‬
‫מה פתאום.‬
‫שאף את זה פנימה, גבר. לא, ככה.‬
‫עכשיו אתה.‬
‫כן... ככה.‬
‫כמו גבר.‬
‫מי נתן לך את זה?‬
‫איפה הוא?‬ ‫-מי?‬
‫מי? זה המשחק שאתה רוצה לשחק איתי?‬
‫אני הבאתי אותן.‬ ‫-אני לא טיפשה.‬
‫״שומר אחי״, איך אוכל לעזור?‬
‫בסדר.‬
‫כן.‬
‫האבר נקטע לגמרי?‬
‫להתראות.‬ ‫-וג׳סי תקפיץ אותך בחזרה?‬
‫כן, אימא. כן.‬
‫אוהבת אותך. ביי.‬
‫היי.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫בסדר. ואת?‬
‫טוב. אני נרגשת לקראת המסיבה.‬
‫זה פשוט התחבר לי.‬
‫היית טוב, גבר.‬
‫תודה, גבר.‬
‫והיה ממש מגניב כששרקת.‬
‫אתה מעשן גראס?‬
‫יש פעם ראשונה לכל דבר. אין מה להתבייש.‬
‫בוא נמצא מקום.‬
‫בחיי...‬
‫יו, זה ממש אליס בארץ הפלאות.‬
‫בואי נראה מה יש פה.‬
‫תבחרי מה שבא לך.‬
‫תמדדי כל דבר.‬
‫זאת מסיבה!‬
‫תראי כמה עוגות. אנחנו כמו...‬
‫גברות בשעת התה.‬
‫מסתובב לי הראש.‬
‫שמלה צהובה.‬
‫ורסאצ׳ה.‬
‫תיראי בה מדהים.‬ ‫-אלבש אותה בפרום.‬
‫בפרום?‬
‫כמו בסרטים?‬ ‫-כן. אף פעם לא היית בפרום?‬
‫אני...‬
‫אנחנו לא...‬ ‫-אימא שלי עושה אירוע.‬
‫תבואי!‬
‫זה יהיה מפונפן,‬ ‫אבל יהיה הרבה אוכל ושתייה בחינם.‬
‫זה מגניב.‬
‫מה דעתך, אחותי?‬
‫את הבת המועדפת.‬
‫בטח תמיד היית המועדפת.‬
‫נכון?‬ ‫-לא ממש.‬
‫היא משכיבה אותך במיטה,‬
‫ושרה לך בזמן שאת ישנה, נכון?‬
‫מה? מי?‬
‫ואז הכול היה בסדר,‬
‫בזמן שהרשעים הסתובבו חופשיים.‬
‫תסתמי.‬
‫אין לי סבלנות לחכות‬
‫עד שכל זה יצֵא.‬
‫את בסדר, אבי?‬
‫כן. אני רק צריכה לשירותים.‬
‫מה מביא אותך לקומב?‬
‫חשבתי להוסיף קצת צבע.‬
‫כן, אין שום שחורים בסביבה.‬
‫לא, נראה לי שאני...‬
‫כן.‬ ‫-אימא שלי.‬
‫מעולם לא פגשתי את הוריי.‬
‫איך היא?‬
‫מי?‬
‫אימא שלך.‬
‫חושבת שהיא לבנה.‬ ‫אף פעם לא מדברת על העבר שלה.‬
‫מה?‬
‫כל מה ששחור מוקצה.‬
‫שיט, גבר... זה וויד חזק.‬
‫איפה השגת אותו?‬
‫היית שורד נפילה מפה?‬
‫אתה חושב שהיית שורד?‬
‫נו?‬
‫מה?‬
‫תסתכל.‬
‫תרכון מעבר לקצה ותציץ.‬
‫למה?‬ ‫-חשבתי שאתה גבר!‬
‫קום.‬
‫תביט מעבר לקצה. עכשיו.‬
‫זו פקודה.‬
‫בסדר.‬
‫כל הכבוד, אחי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫עמדת במבחן.‬
‫אתה מוכן לשלב הבא?‬
‫הלו?‬
‫סבס?‬
‫תפסיק להציק לאח שלי!‬
‫תעשה את זה, סבס! עכשיו!‬
‫למה אתה מחכה, אחי?‬
‫תעשה את זה!‬
‫מה קרה פה?‬
‫יש לה הכול.‬
‫הכול.‬
‫מי?‬
‫עשינו מסיבה פה.‬
‫אני ומרי, המועדפת.‬
‫הבאת אותה הנה?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫זה לא מה שתוכנן.‬ ‫-כלום!‬
‫אין לי שום בעיה, אוקיי?‬ ‫נמאס לי להעמיד פנים.‬
‫בואי נלך ודי.‬
‫נקום ונלך עכשיו.‬
‫אנחנו לא רצויים.‬
‫הוזמנו לאירוע.‬
‫אז מה?‬
‫אז...‬
‫לא זכיתי ללכת לפרום.‬
‫את בטוחה שאת רוצה להמשיך בזה?‬
‫בטח.‬
‫אני מאושרת כל כך.‬
‫תני לי דבר אחד!‬
‫רק דבר אחד! לא נתת לי!‬
‫זה הכול עלייך!‬
‫תעזבו אותי! הכול עלייך!‬
‫לא! למה?‬
‫לא, לא נתת לי יום אחד!‬
‫עזוב אותי!‬
‫יום אחד!‬
‫לא!‬
‫- שריל -‬
‫זה נכון?‬
‫כן.‬
‫זה לא מה שאתה חושב.‬
‫אז מה זה, נב? כי זה נראה כאילו‬ ‫שני הילדים השחורים שלך הופיעו פתאום...‬
‫אתה רואה?‬ ‫-״אתה רואה״?‬
‫את מאשימה אותי במשהו? את זאת ש...‬
‫תסבירי...‬
‫למה לא סיפרת לנו?‬ ‫-הם גדלו אצל אבא שלהם. הוא...‬
‫הוא היה אדם רע.‬
‫הייתי מוכרחה לברוח, אז פשוט...‬
‫עזבת.‬
‫פשוט עזבת אותם.‬
‫מי את?‬
‫אני...‬
‫זה דפוק.‬
‫זה דפוק לגמרי.‬
‫תן לה להסביר. אימא, ספרי לנו איך.‬
‫אל תספר לי שהיית מוכן לגדל‬ ‫שני ילדים שחורים שהם לא שלך, איאן.‬
‫אף פעם לא ביקשת.‬ ‫-ואתה לא שאלת.‬
‫לא. זה לא הוגן.‬
‫הייתי יכול. אולי.‬
‫בדיוק.‬
‫בדיוק, איאן.‬
‫אלה שני עולמות שלא מתערבבים. ואני...‬
‫עשיתי מה שהייתי צריכה לעשות.‬
‫מה שאבות עושים כל הזמן.‬
‫מה הם רוצים?‬
‫הם לא בחרו במסלול הקונבנציונלי.‬
‫לא זיהית אותם?‬
‫זה היה לפני 16-17 שנה.‬
‫אוי, פאק...‬
‫פאק!‬ ‫-תפסיק.‬
‫די.‬ ‫-בבקשה!‬
‫יש משהו שאני מוכרחה לעשות.‬
‫אסביר הכול בהמשך.‬
‫היי. מה תרצו?‬
‫אנחנו מחכים למישהי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז תודיעו לי כשהאדם הנוסף יגיע.‬
‫היי.‬
‫סליחה ש...‬
‫הזמנתם משהו? אתם רוצים משהו?‬
‫שבי.‬
‫תודה.‬
‫תודה שהסכמתם להיפגש איתי.‬ ‫-היי, חבר׳ה.‬
‫המנות המיוחדות רשומות למטה. תשתו משהו?‬
‫וודקה.‬
‫ווד...‬
‫אנחנו לא מגישים אלכוהול.‬ ‫-אולי רק תה.‬
‫חבר׳ה? תה?‬
‫לא משנה.‬
‫יופי. תביאי קנקן.‬
‫וואו.‬
‫תראו אתכם.‬
‫בקושי זיהיתי אתכם.‬
‫מה קרה למבטא שלך?‬
‫את שונאת להיות שחורה?‬
‫לא.‬
‫זה מה שאחי אומר.‬
‫לא, אני שחורה גאה.‬
‫גאה.‬
‫תראו, קודם כול,‬
‫בבקשה, תנו לי להתנצל.‬
‫סליחה שהתפרצתי. אני...‬
‫אני לא יודעת מה נכנס בי.‬
‫אני בתקופה לחוצה נורא, ו...‬
‫את...‬
‫רוצה לבקש סליחה?‬
‫בדיוק.‬
‫בדיוק, דיון.‬
‫זה מה שבאתי לעשות.‬
‫זה לא היה מסע פשוט.‬
‫קרו דברים ש...‬
‫שאילצו אותי...‬
‫אף פעם לא יצרת קשר.‬
‫אמרת שאת הולכת למספרה לפני 18 שנה.‬
‫אביכם היה גבר מסוכן מאוד.‬ ‫-גם את לא היית בדיוק מושלמת.‬
‫אני לא יודעת אם אתם זוכרים‬ ‫את החיים בקולדהארבור...‬
‫זאת שאלה מכשילה?‬ ‫-לא, אני...‬
‫למה? למה לא לקחת אותנו איתך?‬
‫השארתי אתכם עם דודה שלכם.‬
‫היא מסרה אותנו. היא לא רצתה בנו.‬
‫בזהירות, התה ממש רותח.‬
‫שאף אחד לא ייכווה.‬
‫אולי תעופי כבר?‬
‫בטח.‬
‫שניכם צודקים.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫הייתי צריכה לכתוב לכם. ליצור קשר.‬
‫יש המון דברים שהייתי צריכה.‬
‫אין לי מושג מה אתם חושבים עליי.‬
‫גם אני עדיין מתקשה לעכל את זה.‬
‫נעבור לגור בבית?‬
‫בבית הגדול?‬
‫זאת...‬
‫זאת שאלה חשובה מאוד.‬
‫וחשבתי איך אוכל לעשות תיקון.‬
‫ונראה לי שכרגע,‬
‫חשוב ששניכם תוכלו להסתדר בכוחות עצמכם.‬
‫הלוואי שיכולתי לתת יותר.‬
‫אולי אוכל, בהמשך.‬
‫אבל הנה צ׳ק על סך 20,000 פאונד.‬
‫צ׳ק?‬ ‫-כן.‬
‫אם תחזרו ללונדון,‬
‫זה ייתן לכם הזדמנות להסתדר.‬
‫עד ש...‬
‫נפתור הכול בכוחות עצמנו?‬
‫בדיוק.‬
‫בדיוק, דיון.‬
‫עד שנמצא דרך לפתור הכול.‬
‫תראו אתכם.‬
‫איך גדלתם.‬
‫חילקתי את זה לשני צ׳קים נפרדים,‬
‫כדי שלא יהיו ויכוחים.‬
‫תודה, אימא.‬
‫אין שום צידוק להתנהגות שלי.‬
‫הייתי...‬
‫בטראומה,‬
‫אחרי הלידה השנייה.‬
‫בכלל לא רציתי אותה.‬
‫את דיון.‬
‫הכריחו אותי.‬
‫מי יודע מה היה קורה אילו נשארתי.‬
‫אם הייתי נמצאת כאן עכשיו.‬
‫או אתם, אפילו.‬
‫אז ברחתי.‬
‫נמלטתי.‬
‫זה לא היה מתוכנן. אני...‬
‫זיהיתי הזדמנות וניצלתי אותה.‬
‫כל זה... זו רק סקרנות בלתי נלאית.‬
‫לאנשים יש צורך לדעת מי הם.‬
‫מאיפה הם באו. כמו בתוכניות האלה.‬
‫זה לא משנה שום דבר כאן.‬
‫הם עזבו. בינתיים.‬
‫חזרו ללונדון.‬
‫הם פשוט עזבו?‬
‫הם החליטו לעזוב.‬
‫נראה אותם שוב?‬
‫את בכלל מעוניינת?‬
‫כל דבר בעתו.‬
‫קודם אנחנו צריכים להתאושש קצת. לא?‬
‫לפני שניכנס לכל זה.‬
‫עכשיו חשוב לשקם את ההגנות שלנו,‬
‫ולזכור שיש לנו אהבה.‬
‫שזה אמיתי.‬
‫שאני אמיתית.‬
‫אימא שלכם צודקת.‬
‫אנחנו משפחה.‬
‫מה שקרה בעבר לא משנה את זה.‬
‫יהיו עוד שיחות רבות.‬
‫תאמינו לי.‬
‫אבל בינתיים...‬
‫אנחנו צריכים להיות מאוחדים.‬
‫מרי.‬
‫בני?‬
‫- מפגש משפחתי -‬
‫יחד, הם יוכלו להגן על הטריטוריה שלהם.‬
‫וזאת... בחיי.‬
‫הטבעת הזאת מדהימה.‬
‫היא אחת היפות ביותר...‬
‫אלוהים, תראו את הטבעת הזאת!‬
‫שלושת רבעי קראט...‬
‫היי, סבס.‬
‫בא לי לעשות אמבטיה.‬
‫יש לך מגבת נקייה?‬
‫לא מצאתי.‬
‫מה פתאום אתה עושה אמבטיה בשעה כזאת?‬
‫הם למטה.‬
‫את יודעת איפה המגבות הנקיות?‬
‫בדקתי בארונות, אבל לא מצאתי מגבות נקיות.‬
‫טוב... בסדר.‬
‫לא אמרתם שאתם באים.‬
‫היום יש לאביגיל יום הולדת.‬
‫חשבנו שכדאי לחגוג ביחד.‬
‫אולי להזמין אוכל סיני.‬
‫אני מתה על אוכל סיני!‬
‫סבס, מה המצב? לא התכוונו להעיר אותך.‬
‫היי, מ׳.‬
‫אהבתי את הפיג׳מה.‬
‫היי, איאן. נחש מה?‬
‫יש לי יום הולדת!‬ ‫-בבקשה, אני מבינה אותך...‬
‫איפה המגבות הנקיות?‬
‫עשית כביסה, אימא?‬
‫איאן, כביסה?‬
‫אני יודעת שאתה כועס...‬ ‫-אחותי.‬
‫תביאי את התפריט.‬
‫נעשה את זה ככה. אני מזמין.‬
‫זאת חגיגה.‬
‫אימא?‬
‫אימא.‬
‫אהבתי את השיער. את חוזרת לשנות ה־90?‬
‫תרגיעי,‬
‫או שתראי מה יקרה.‬
‫תרגיעי.‬
‫אני רוצה נודלס סינגפור ועוף חמוץ־מתוק.‬
‫בסגנון פקין.‬
‫מרי, תביאי את הטלפון הקווי, שנוכל להזמין.‬
‫נו, אבס? כלת השמחה.‬
‫צלעות.‬
‫יפה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫עם...?‬ ‫-צ׳או מיין. עוף צ׳או מיין.‬
‫מי רושם?‬
‫מרי, את רושמת?‬ ‫-רגע.‬
‫לא ידעתי על מה שקרה בעבר עם נב...‬
‫אתה מתכוון לשריל.‬
‫לא ידעת?‬
‫זה היה בלבול נוראי.‬
‫זה פשוט היה בלבול שלם. כלומר...‬
‫אנחנו לא תומכים במה שהיא עשתה.‬
‫גם אנחנו דרשנו תשובות, כמוכם.‬
‫ואתה, סבס? ראיתי אותך על המגרש.‬ ‫בטוח יש לך תיאבון.‬
‫אם נוכל פשוט לדבר...‬ ‫-סבס.‬
‫מה תרצה, אחי?‬
‫שרימפס פריך ואורז מטוגן עם ביצה.‬
‫יופי. יפה מאוד.‬
‫סעודת פאר. אהבתי.‬
‫אתה מרים משקולות? איאן.‬
‫ראיתי שיש שם חדר כושר.‬
‫חדר כושר! בבית!‬
‫בואו נעשה תמונה משפחתית.‬
‫אחרי שנטפל בהזמנה, נעשה תמונה משפחתית.‬
‫אבל תורי להיות באמצע.‬
‫זה לא פתוח לדיון, מרי.‬
‫אימא, מה את רוצה?‬
‫פשוט אטעם קצת מכולם.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫אני מזמין.‬
‫מרי, תצלצלי.‬
‫שאסגור את המים?‬
‫תני להם לזרום.‬
‫תני להם לזרום ולזרום.‬
‫מצטערים, המסעדה סגורה כרגע.‬
‫שעות הפתיחה הן 12:00-23:00 בכל ימות השבוע.‬
‫אנא נסו שנית.‬
‫לא נורא.‬
‫לא לדאוג.‬
‫Uber Eats.‬
‫יש את השירות הזה בקאסל קומב? איאן?‬
‫נראה לי שכן.‬ ‫-יופי.‬
‫קחי את הטלפון שלי, מרי.‬ ‫תמצאי מסעדה סינית.‬
‫איאן.‬
‫אני בטוח שכואב לך...‬
‫סליחה,‬
‫אתה מוכן לחזור על זה?‬ ‫-אני יודע שכואב לך...‬
‫בבקשה.‬
‫תודה, אבי.‬
‫כן, מצאתי אחת טובה.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫לא תאחלו לי יום הולדת שמח?‬
‫בחייכם, יש לה יום הולדת.‬
‫אל תעמדו ככה סתם.‬
‫תשירו!‬
‫״יום הולדת שמח‬
‫״יום הולדת לאבי...״‬ ‫-״יום הולדת לדיון...״‬
‫״יום הולדת שמח.״‬
‫האח!‬ ‫-הידד.‬
‫יפה.‬
‫אתם משחקים במשחקי קופסה, נכון?‬
‫בחג המולד או בימי הולדת?‬
‫אתם בקטע של משחקי קופסה.‬
‫בטח פספסנו לא מעט משחקים‬
‫בחגים ובימי הולדת.‬
‫בכמה ימי הולדת מדובר? 15?‬
‫16?‬ ‫-17?‬
‫בואו נשחק שבץ־נא.‬
‫אני מתה על שבץ־נא.‬
‫יש לכם שבץ־נא? איאן.‬
‫כן, נדמה לי שכן.‬
‫סבס.‬
‫לך עם אבס ותמצא את המשחק‬ ‫ובינתיים נכין את השולחן.‬
‫אימא?‬
‫תכיני את השולחן המזוין, טוב?‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה רשמת את הצ׳ק, או היא?‬
‫סליחה?‬
‫היא ניסתה להיפטר מאיתנו תמורת 20,000.‬
‫ניסית לשלם להם?‬
‫אימא, איך יכולת?‬
‫הכוונה לא הייתה...‬
‫יכולנו לתת יותר. רק ניסיתי לעזור.‬
‫נב, מה הבעיה שלך?‬
‫בואו נעגל את הסכום.‬
‫20,000 על 20 שנה.‬
‫מה אפשר לקנות בזה?‬
‫בערך אלף לכל שנה, נכון?‬
‫צריך לתקצב את זה.‬
‫בואו נראה.‬
‫נעליים לנעול,‬
‫אשפוז במוסד...‬
‫להרטיב במיטה עד לא מזמן...‬
‫מצאתי!‬
‫בואו נשחק.‬
‫מה תקני בכסף שלך, אבס?‬
‫בבקשה...‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫אשלם כדי להרחיק את הרשעים,‬
‫ואת כל הדברים שהם עשו.‬
‫תעשי את זה, אחותי! תעשי בדיוק את זה.‬
‫אבל בינתיים, רק נקנה בחזרה את שריל.‬
‫ככה סיכמנו, נכון?‬
‫אימא?‬
‫קבוצות.‬
‫שנתחלק לקבוצות?‬
‫ככה אנחנו תמיד אוהבים במשפחה.‬
‫דרך מושלמת לצרף את קארל ודיון למשפחה.‬
‫כן.‬
‫עכשיו אני מבינה שכך זה צריך להיות.‬
‫כולנו ביחד.‬
‫איאן?‬
‫אני רוצה שנתגרש.‬
‫זה נגמר.‬
‫אבא, תפסיק.‬
‫אולי ננסה?‬
‫צוותים זה טוב.‬
‫אני אהיה עם דיון.‬
‫אני עם קארל.‬
‫נשארו רק אימא ואבא.‬
‫יופי. פנטסטי. מותק?‬
‫אימא? אבא? מה יש לכם?‬
‫טוב, בואו נראה.‬
‫איזו מילה יש לנו פה? איאן?‬
‫כן, מה יש לנו?‬
‫״קרנף״.‬
‫מצחיק.‬ ‫-נכון, מותק?‬
‫עכשיו אני.‬
‫תגידי לי כשתרצי להצטלם, דיון.‬
‫נכון שהיא יפה, מרי?‬
‫״טונה״.‬
‫שנשחק?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אז...‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-משעמם לי.‬
‫אני רוצה לשחק.‬ ‫אני כלת השמחה. אני בוחרת.‬
‫אני בטוחה שנמצא משחק אחר.‬
‫אני ואיאן נעשה קצת כושר.‬
‫אולי נשחק בפנטומימה?‬
‫כן. פנטומימה זה גדול.‬
‫נכון, איאן?‬
‫אל תפגע בו, בבקשה.‬
‫לפגוע בו?‬
‫למה שאעשה דבר כזה?‬
‫אנחנו משפחה. נכון, איאן?‬
‫בוא.‬ ‫-איאן!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אדבר איתו.‬
‫כמה קילוגרם אתה מרים בימינו?‬
‫קצת.‬
‫״קצת״?‬
‫בטח יותר מקצת.‬
‫בוא.‬
‫דיבורים הם זולים, נכון?‬
‫לעשות זה מה שחשוב.‬
‫נכון, אימא?‬
‫מאנצ׳יז מוקדם בבוקר?‬
‫אתה מצחיק... כן, משהו כזה.‬
‫אני מכירה אותך, לא?‬
‫אולי. לא יודע.‬
‫אף פעם לא עשיתי משלוח הנה. בית יפה.‬
‫לא חשבנו שנמצא משהו בשעה כזאת.‬
‫אתן לך טיפ לאות תודה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫חכה שם.‬
‫ריח טוב, נכון?‬
‫סבס.‬
‫אתה יודע איפה התיק שלי?‬
‫לא יודע. למעלה?‬
‫כן, נכון. כל הכבוד.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני לא יכול!‬
‫אני לא יכול.‬
‫אתה נמושה?‬
‫לא תצא מפה בקלות כזאת.‬
‫עשית את הבחירות שלך איתנו.‬
‫עכשיו אנחנו אותו דבר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫הוא היה בארון.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה על מה שקרה פה.‬
‫אני מקווה שתוכלו לסלוח לי באחד הימים.‬
‫אתן לו את הטיפ, ואז נאכל ונדבר.‬
‫נראה טוב.‬
‫איפה אימא?‬
‫- עוברי אורח -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬