Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Florida, rok 1990.
Zobudil som sa s hroznou opicou.
Ľavú ruku som si dal na koreň nosa, aby som zastavil slnečné lúče.
Nočný motýľ mi zatrepotal krídlami o pravé líce.
Dal som si ruku pred tvár,
aby som tú malú beštiu odpálil cez celú izbu.
Vtedy som si všimol malíček.
Ako sa sám hýbe.
„Kriste, veď je to len poondiaty prst.“
Ale to nie ja.
Doriti. To niekto iný.
Udrel som si hlavu?
Spomienky z minulej noci boli prinajlepšom zahmlené.
Noc predtým bol v bare Woody Harrelson.
Možno sme sa znova legendárne opití pobili.
Ale žiadnu melu som si nepamätal.
Pamätal som si, ako ma bodyguard musel oprieť o zárubňu,
kým zápasil s kľúčom do zámky mojej izby.
Ale necítil som žiadne údery. Doriti.
Akcia!
Michael!
Michael, Michael!
Populárnejší už v tomto odvetví nebudete.
A víťazom je Fox.
Točíme.
Navzdory všetkým protichodným dôkazom...
- Veľmi, veľmi nehybne. - ...som sa kúpal v strachu...
„DOKTOR HOLLYWOOD“
...a profesionálnej neistote.
Trasenie bola správa...
z budúcnosti.
Každý dnes hovorí o tom, aby ovládal svoj príbeh.
Takže beznádejný príbeh znie:
„Michael J. Fox má oslabujúcu chorobu a ničí ho to.“
Hej, to je nuda.
Skučeraveli mi vlasy, keď som mal 49.
Nikdy neboli kučeravé a zrazu sa skučer...
Raz som sa v Santa Barbare zobudil a kučery.
- Vyzerajú pekne. - Môžem na ne dať džem.
- Nie. - Alebo klobúk.
To je príliš opatery o môj vzhľad na dokument.
Áno. Toto je tvoj štýl.
Dobre, pozri na mňa.
To je ono.
Idem.
Čo... Ľudia, v istej chvíli je to...
- tak ako to je. - Len tu.
- Ahoj. - Ahoj.
- Ako sa darí? - Hej, dobre.
Sleduj.
- Ako to dnes zatiaľ ide? - Zatiaľ?
Zatiaľ úspešne.
Všetci vedia o chorobe,
ale keď ťa vidia chodiť, vravia si: „Ach, doriti.“
Áno.
Dobre. Zastav a nastav sa.
Dobre. To je ono.
Moja chôdza ľudí fakt desí.
Pozri.
Ale nebudem to skrývať.
- Zdravím. - Dobrý.
A zoberte to, ako chcete.
Ak ma ľutujete, nikdy ma to neovplyvní.
Nie som na zaplakanie. Ja... robím na veciach.
Ahoj, ako?
Máš čas, máš čas.
Som tvrdý sráč.
Som šváb a prežil som toho veľa.
- Švába nezabiješ. - Nezabiješ.
Pekne a pomaly, pekne a pomaly.
Tak. Skvelé.
- Zdravím, ako? - Dobre. Vy?
Dobre. Nastav sa.
Pán Fox.
Stalo sa.
- V pohode? - Áno... v pohode. Vďaka.
Dobre. Tešilo ma, pane.
Aj mňa. Padám z vás do kolien.
STILL: Stále som Michael J. Fox
Čo pre teba pred parkinsonom znamenalo ostať nehybne?
Neviem.
Neviem. Stále som sa hýbal.
Nemôžem predstierať, že si pamätám, ako som sa cítil v dvoch rokoch.
Vysoký po kolená, sotva ťažší ako mokrý uterák, živé striebro.
Ale pravdepodobne som blúdením zo zadného vchodu
nechcel utiecť.
Pravdepodobnejšie je, že som nepoznal hranice.
O pár minút zvonil telefón
a majiteľ obchodu so sladkosťami sa snažil udržať smiech.
„Je tu váš syn.“
Poľahky si viem predstaviť mamu, ako neverí, že som zdrhol.
„Nech si dá cukríky.
Manžel hneď príde poňho a zaplatí to.“
„Peniaze má.“
„Vlastne ich má celkom dosť.“
Keď som bol dieťa, chýbala mi viera, aby som ostal nehybne sedieť.
Jedna z veľkých irónií môjho života.
Upokojil som sa, až keď som sa doslova...
už nemohol upokojiť.
Keď sa narodila sestrička, nežiarlil som.
Dopekla, veď čím viac, tým lepšie.
Ale keď som mal šesť a ona tri, boli sme rovnako vysokí.
Presne si pamätám, ako sa nás pýtali, či sme dvojčatá,
ale keď som ľuďom povedal, že moje dvojča je o tri roky mladšie,
ich reakcie sa zmenili.
Uvedomil som si, že čakali, že budem väčší.
To som dovtedy nevedel.
Nemohol som byť „väčší“.
10 ROKOV
Bol som najnižší z triedy.
Nižší ako všetci, s ktorými som hral hokej.
Bol som ten, čo vliezol do mriežky a išiel po loptičku.
11 ROKOV
Ale bili ma. Bol som nízky.
12 ROKOV
Pchali ma do skriniek.
16 ROKOV
Úmyselne po vás idú veľkí chalani, a potom vás poriadne ničia...
Ale vždy som sa spoliehal na schopnosť ujsť potenciálnemu tyranovi.
Keď sa zdalo, že mi zem padá pod nohami,
narazil som na oporný bod.
DIVADELNÝ KLUB
Divadelný krúžok.
Tam chodili dievčatá.
Hral som Martinka Klingáča.
- Klingáča? - Áno, jeho.
Tiež si vyzeral o päť rokov mladší.
Áno, bol som malý škriatok.
Bol som zlatý, útly. Zlatý škriatok.
Zlatý škriatok.
Tam si mohol byť veľký.
Úplne hocičím.
Ale podľa otca som mal hlavu v oblakoch.
Otec bol pragmatik, odhodlaný chrániť rodinu pred romantickými predstavami.
Ako chlapec mal sny, ale tie z neho v podstate vybili.
Mal v sebe istý hnev.
Keď sa mu skrivila pera, mali ste problém.
A potom ste si povedali: „Á, doriti. Som v riti.“
FOX, MIKE STREDNÁ ŠKOLA EDMONDS JR.
Telefonát z riaditeľne znamenal drsné pokarhanie od otca.
NEODOVZDAL ÚLOHU
BEZ SEBADISCIPLÍNY
A vravel: „Dopekla! Dopekla.“
Začal som viac fajčiť a piť.
A stal sa zo mňa ohýbač blatníkov...
a poškodzoval som otcove autá.
Videl zlyhanie.
Áno, potenciálne zlyhanie.
Hej. Sekne ti to.
Skvelé topánky. Už mám šancu.
Keď som mal 16...
KONKURZ
...učiteľka herectva mi strčila do ruky noviny.
„Hľadajú bystrého 12-ročného chlapca,
a, sakra, bystrejšieho ako teba nenájdu.“
Ale ja to pokazím, Leo. Všetky oči na mne.
Musíš ísť na mejkap.
Zapíšeš sa do dejín, chlapče.
Do piatka musím vyrásť o 2,5 cm.
Rolu som dostal. Bolo to fakt jednoduché.
Basketbalový nábor?
Nie. Penny Montgomeryová.
Ak sa postavím príliš blízko, nevidím jej do tváre.
Vedúci obsadenia veril, že mám výhodu.
Americkí producenti by radi najali herca,
ktorý vyzeral mlado ako chlapec.
Ale to znamenalo presťahovať sa do Hollywoodu a odísť zo strednej.
A to sa zdalo nemysliteľné.
Otec: „Určite to chceš urobiť?“
Ja: „Rozhodne.“
„Si si tým taký istý?“
„Rozhodne.“
A potom ma otec šokoval.
„Nuž, ak máš byť drevorubač, tak to už môžeš ísť do poondiateho lesa.“
Takže potajme v teba veril.
Áno.
Súhlasil, že to dobrodružstvo zaplatí
a celý výlet dal na svoju Visu.
Pamätám si, ako som si hovoril, kam sme sa za tie týždne dostali.
Povedal, že ma bude iba voziť na stretnutia
a po každom si ma vypočuje.
Tak mi ukázal, že to bola moja šou, nie jeho.
Haló.
Nie, to je skvelé.
Z každého konkurzu sa ozvali a z troch boli solídne ponuky.
„Chytil si svet za rohy,“ povedal otec. „Teraz sa drž.“
Byt som mal v chudobnej časti Beverly Hills.
Najkrajší dom, aký som kedy videla.
Nuž, len som si vravel, že som rád, že si prišila.
Byt mal 5 x 4 metre. Jeden matrac, jedna platnička,
mikroskopická kúpeľňa a v celom byte jediné umývadlo.
Hlavu som si umýval saponátom a riad šampónom.
Fakt som sa dnes bavil.
Ronalda McDonalda som najal ako exkluzívneho kuchára.
- Sme sami? - Sami?
No, či tu nečíha váš manžel?
Ale na jar v roku 1982...
Schweitzer.
...bola situácia ponurá.
Čo sa tu deje? Čo to má byť?
Prosím, upokojte sa, pán Wyatt. Vyšetrím vám pľúca.
- Hej, to má byť vtip? - Zdravím.
Naďalej som mal role,
ale ledva som zarobil na prežitie.
Môj agent si bral 10 % výplaty.
Tvoja výplata.
A potom ešte fotograf, publicista či právnik.
- Píše sa tu „1,25 $.“ - No, a?
To je zle. Je to chyba!
Tvrdo som drel. To nie je fér.
Príliš tvrdo som drel.
Začal som rozpredávať.
Predal som sedaciu súpravu, kus po kuse.
Skoro som dostal roly v pár filmoch. Hlavne v Obyčajných ľuďoch.
Ale Robertovi Redfordovi sa veľmi nepozdával môj prednes.
Celý konkurz si čistil zuby.
Prečo sem vlastne museli prísť?
Odmietnutie môže byť také suché,
že je šanca, že naň znecitliviete.
Nepočúvaj tých, čo nevedia, o čom hovoria.
Ostávalo pár dní.
Takže ti dochádzajú peniaze. To je...
Ja... „Dochádzajú“ je štedré. Nemal som žiadne peniaze.
- Bral som taštičky z reštaurácie. - Čože?
- Akože... s džemom.
- Prečo? - Na jedenie.
- No tak. - A hľad...
Hľadal som centy
a využil ich, aby som sa dostal ďalej. Žil som po chvíľach.
A povedal som si: „Musím sa odtiaľto dostať. Nemám prachy
a daňovému úradu dlhujem, vyhýbal som sa domácemu, žiadny telefón.“
Teda, musím ísť pešo na letisko.
- Čo si čakal? - Ja... čakal som,
brat pracuje ako stavebný dozor,
takže mu na stavbe pozbieram klince.
Ale stále som mal žetón a miesto.
Čože?
Keď hráš poker a ešte máš žetón na hranie a miesto, kam si sadnúť,
stále si v hre. Máš žetón a miesto.
Toto je ono. Moja posledná šanca.
„Prestaň mi vnucovať toho chlapca,“
povedal producent Gary D. Goldberg vedúcemu obsadenia nového sitkomu.
Nechceme, aby priviedli niekoho,
kto nie je vtipný. A nevie byť vtipný.
„Nehrozí, že si to rozmyslím.
Skrátka nám nepasuje.“
Podľa mňa si všetci myslíme, že Alex je super schopný,
viete, šéfredaktor novín, ale pod povrchom súcitný.
RODINNÉ PUTÁ
„Viem, čo chcem a vravím vám,
nechcem, aby Alexa Keatona hral Michael Fox.“
Nie. Chcem tú prácu. Potrebujem ju. Dokážem to.
Všade, kde som bol, je nejaký problém.
Príliš mladý, starý, príliš nízky, vysoký. Nech čakáte čokoľvek, napravím to.
Môžem byť starší. Vyšší. Hocičo.
- Ideme. Pripravení? O päť. - Päť, štyri, tri, dva, jeden!
Počkať, prepáčte, rozpadol sa mi scenár.
- Kde je? Doriti. - Strana 11.
„Prvý deň v škôlke, mami.
Nechce meškať. Môže to ovplyvniť celý jeho život.“
„Mal má pravdu. Nakoniec, je to moja alma mater. Som legenda.“
A smiali sa. A ja na to...
Ja len, že... pocit ako „páni“.
„Aj ja mám.“
Žiadny alkohol, droga, žena,
nič sa u mňa nepriblíži chvíli, keď sa 22-ročný chlapec,
ktorý tri roky bojoval, konečne presadil.
„Dobre, dobre.“
Smiech je... Neviete si pomôcť.
Ja... Akoby som našiel niečo,
spôsob ako s vami komunikovať, ktorý ste nečakali, nemáte...
nemáte na to čo povedať, len vydať ten zvuk.
„... žartuješ? Poď...“
Ak nie, tak by ste vydýchli vzduch. Je to naozaj úprimné.
Gary David Goldberg sa oprel do stoličky a povedal:
„Prečo mi o ňom nikto nepovedal?“
Skvelé.
Stál som pri telefónnej búdke pred reštauráciou.
Kým mi agent dohadoval asi sedemciferný plat,
zízal som na menu a želal si, aby som mal 1,99 $ na krídelká.
Zmluva sa však nedala oficiálne uzavrieť,
keďže výkonný zázrak oddelenia dramaturgie, Brandon Tartikoff,
bol rozhodne proti tomu, aby mi dali rolu Alexa Keatona.
Je veľmi schopný a fakt vtipný,
ale nemyslím si, že hovoríme o niekom, kto bude na obedároch.
Bolo relatívne jednoduché vyhodiť ma a nahradiť.
Diskusia pokračovala až do dňa, kým sme natáčali pilotný diel.
RODINNÉ PUTÁ
Takže, vitajte v Rodinných putách.
Andy, môžeme?
Najbližšia hodina rozhodne o mojom osude.
Stlmíme tu svetlá.
Zapnite nahrávanie, prosím. Zapnite stroje.
Paul, prvý záber.
- Pekné natáčanie. - Tri, dva...
Ideme na to. Pripravení. A akcia. Ideme.
Haló. Môžem povedať, kto volá?
Kimberly Blantonová.
- Kimberly. - Prepáč...
Odkedy som zaimprovizoval iniciálku P...
Alex P. Keaton.
...akoby diváci vedeli o mojich ťažkostiach,
ktoré tam viedli.
Ahoj. Prepáč, musel som otvoriť ja. Sluha má dnes voľno.
Ak sa Kimberly nepáči tvoja rodina, taká aká je,
tak sa možno ani neoplatí venovať jej pozornosť, nie?
Budeš mať vlasy takto, alebo si ich zopneš?
Michael J. Fox!
Funguje to.
Skrátka som vtedy vedel... že sa to všetko splní.
Mami, čo to robíš?
Situačná komédia sa mala sústrediť na rodičov.
Žiadne banány, mami.
Amerika sa namiesto toho zamilovala do ich syna.
Nech sa sústredí na Michaela. To pomôže. Nech sa sústredí naňho.
Dobre, fajn.
Podal dobrý výkon.
Keď ho sledujete, zarazí vás dokonalé načasovanie.
Keď má muž zmysel pre humor, je to neskutočne sexuálne vzrušujúce.
V miestnosti sú kňaz a rabín.
Kedy ste zistili, že radi rozosmievate?
Bol som nízke dieťa.
NA ZDRAVIE THE CAVANAUGHS
Boli to buď vtipy alebo bitka, takže...
Ak dokážete rozosmiať veľkého chlapa,
predtým, než ho rozhneváte, je to bezpečnejšie.
- Ideš. - Alex, no tak, priznaj to.
Si naozaj jedinečný.
Dobre. Ja...
Nechcem sa o tom hádať.
Pán Fox mi poslal tento obedár.
Láskavo podpísaný: „Brandonovi s láskou, Michael J. Fox.“
BRANDON, CHCELI, ABY SOM SI TO VYCHUTNAL, ALE...
Keď som s tebou, vidím ti v očiach,
že máš skvelé pančlajny a že ti idú ťažko z úst.
To... je to naprd. Je to naozaj ťažké.
Keď naozaj potrebujem dopamín a...
na konci dávky... už sa k tomu teraz blížim.
Zastanem a... Fyzicky zastanem a aj moja tvár.
Je to maska. Mám parkinsonovú masku.
Ja... Len, musím sa naozaj snažiť...
bojovať, aby som sa zasmial, prejavil mimiku.
Dáva mi to taký prázdny výraz v tvári.
Keby si bol veselý,
- ako by si sa tváril? - Takto.
Týmto si sa živil.
Hej.
Stop.
Dobre. Ste rozcvičený? Máte závrat?
Šaliem z toho.
Dobre, budeme čítať pár strán z vašej knihy.
Dobre. „Keď otec išiel na vojenský dôchodok...“
Trochu vyrovnanejšie.
Prečo to chceš rozpovedať teraz?
„Keď som bol dieťa, mnoho vecí sa mi zdalo ľahkých.
Čítal som celé obrázkové knižky...“
Môj svet sa zmenšuje.
Zbožňujem svoju myseľ aj miesta, kam ma vedie
a nechcem, aby som o to prišiel priskoro.
„Keď som bol dieťa, mnoho vecí sa mi zdalo ľahkých...“
Môže nastať chvíľa, možno o 20 rokov,
keď nebudeš môcť svoj príbeh rozpovedať?
No, ak tu o 20 rokov budem,
tak budem... buď vyliečený, alebo ako zaváraná uhorka.
„Obed som musel jesť cez... Obed som musel jesť cez slamku...
s niekoľkými vrstvami gumenej peny
pokrytej jačou srsťou na tvári.“ Vlastne je to naozaj...
- Kto to písal? - Debil.
Bol to lacný béčkový film.
Ale nižšie boli profesionáli.
Čo tam robili?
Nový film Boba Zemeckisa a Stevena Spielberga. Kto v ňom hrá?
Crispin Glover.
Au.
Trochu to bolelo, že šialený Crispin natočí Spielbergov film,
zatiaľ čo mňa...
hodili do stredoškolského béčka o vlkolakovi.
RODINNÉ PUTÁ
Deň či dva po Vianociach
ma do kancelárie zavolal Gary David Goldberg.
„Musím sa ti priznať,“ začal Gary.
„Tesne pred začiatkom série mi Steven poslal kópiu scenára.“
Vždy, keď Gary povedal „Steven“, bol to Spielberg.
PÁN GARY DAVID GOLDBERG „RODINNÉ PUTÁ“
„Steven ťa chcel do hlavnej úlohy.
Prišli sa spýtať, či ťa viem uvoľniť zo seriálu.
Nespomenul som ti to vtedy, pretože to bolo nemožné.
INT. GARÁŽ - DEŇ
DETAIL
TIKAJÚCE HODINY
ODHALIŤ ĎALŠIE HODINY
Pár mesiacov už točili s Ericom Stoltzom,
ale nemysleli si, že sa na rolu hodí.
TENISKY NIKE
SKATEBOARD PADOL NA ZEM
Bude to drahé, ale jeho veci chcú natočiť odznova.“
PRSTY POTOČIA GUĽOU
Točila sa mi hlava.
OBROVSKÝ VÝBUCH
Ešte niečo?
„Na seriáli nebudeš chýbať ani hodinu.“
Dohodli sme sa.
Šofér po mňa prišiel o 9.30
a odviezol ma do Paramountu...
kde som celý deň točil Rodinné putá.
Ahoj, ako?
Zvládneš obe práce?
To je pre mňa.
Potom ma o 18.00 vyzdvihol ďalší šofér a odviezol ma
na akékoľvek vzdialené miesto, kde sme v ten večer točili.
NÁVRAT DO BUDÚCNOSTI
Akcia!
Počkať, doktor.
Vravíte, že ste postavili stroj času...
z DeLoreana?
Na filme som pracoval takmer do východu slnka.
Potom som vliezol dozadu produkčnej dodávky
s vankúšom a dekou
a zase ďalší šofér ma odviezol domov.
Dve či tri hodiny som si pospal...
než sa znova pri mojom byte zjavil prvý šofér,
ktorý si otvoril mojimi kľúčmi,
uvaril kanvicu kávy,
a pustil sprchu.
A zopakoval celý proces odznova.
Zdravím!
- Meškáš. - Hej?
Čo nová práca, Alex?
Je super. Fakt super.
To je môj odvoz, dnes musím prísť skôr.
- Značka. - Akcia!
Dobre, chlapci a dievčatá!
Tri a pol mesiaca
ma kombinácia Návratu do budúcnosti a Rodinných pút úplne zhltla.
Klapka 22.
Poplietlo sa mi, na akom pľaci som
a v podstate, kto vlastne som.
Ostatné dva týždne si pracoval každé poobedie a večer.
Ako by to mohlo byť vôbec dobré?
- Ako sa darí? - Dobre. Ty?
Dobre. Unavený.
- Čo sa stalo? - Udrel som si hlavu.
Veľmi rýchlo som kráčal a spadol som na nábytok.
Nepadol som na nábytok ako zvyčajne a udrel si tvár.
A... na sekundu som ležal na zemi
a povedal si: „Asi som sa dodrbal.“
A potom začala modrina a sčernalo mi oko. Moja...
Táto strana fakt sčernala. A potom spravili röntgeny
a povedali: „Zlomili ste si všetky kosti v líci a oku.“
Operovali ma, otvorili ma a napravili to a dali tam kolíky.
Mal som kolíky tu a tu.
- Tu. Hej. - Kolíky?
No, hej. Takže som si rozmlátil tvár, ale to robievam.
Akože, robím... Súčasťou života je, že padám.
- Skutočný život. - Parkinson a gravitácia sú.
Hej, gravitácia je skutočná. Aj keď padáš len z mojej výšky.
Dobre, môžeme ísť opäť na to.
Môj príbeh, druhá klapka.
Ježiši, moja hlava.
Dopekla, kde to som?
Haló?
„Mike, videli sme film.“
Aký?
„Tvoj film. Návrat do budúcnosti.“
Volal mi agent.
Prepáč, Pete. Viem, že som tam naprd.
Ak to bol začiatok konca, bola to pekelná jazda.
Som Roger Ebert, filmový kritik Chicago Sun-Times.
A ja Gene Siskel, filmový kritik Chicago Tribune.
Najprv Návrat do budúcnosti. Cestovanie v čase neznášam,
pretože nikdy naozaj nič nezmeníte, keď cestujete späť v čase,
lebo to by znamenalo, že budúcnosť zo začiatku filmu,
musela byť lož, však?
Ale Návratu do budúcnosti sa to podarilo vyriešiť
a ich spôsob ma potešil.
Môj najobľúbenejší film letného kino obdobia.
A Michael J. Fox odviedol triumfálny výkon.
Ukázalo sa, že jazda sa ešte len začína.
NÁVRAT DO BUDÚCNOSTI
1. „NÁVRAT DO BUDÚCNOSTI“
Ako sa filmu darí v prvých recenziách?
Hovoria o „úžasnom“ filme.
- Trochu desivé, áno. - Desivé. Hej, skutočne.
- Budete rovnaký? - Áno.
- Zvládnete to? - Áno.
V mojej starej štvrti je stánok.
Raz za čas som sa tam zastavil.
Nie, nepozeral som si erotické časopisy, ale mapoval svoje vystavené verzie.
GQ. US. People. Rolling Stone.
Playgirl. TigerBeat. TV Guide.
Variety. McCall's. The Star. The Globe.
Seventeen, 16, Mad, Cracked a tak ďalej a tak ďalej.
Všade, kde som sa pozrel, sa na mňa pozerala moja fotka.
A žiadna z nich nepredstavovala moje skutočné ja...
Nech to bol ktokoľvek.
Populárnejší už v tomto odvetví nebudete. Michael J. Fox.
Michael J. Fox!
Dnes večer prišiel Michael J. Fox. Áno!
Nemáte z toho skvelý pocit?
Super. Letenky pre rodinu stáli veľa, ale som rád, že sú...
Gratulujem.
Návrat do budúcnosti je stále jednotka.
BUDÚ TO DVA PO SEBE?
Ale tento víkend mu pribudne súper,
ďalší film Michaela J. Foxa. Bude úspešnejší?
Neviem.
Popularita Michaela J. Foxa je fenomén.
1. NÁVRAT DO BUDÚCNOSTI, 119,8 M, 8 TÝŽDŇOV.
No, tak musíš Spielbergovi povedať,
na záväzok nie som pripravený.
Vaše tajomstvo?
TAJOMSTVO MÔJHO ÚSPECHU
Toto je môj...
Chcel som povedať, herectvo je môj život.
Rozdávali sa televízne ceny Emmy a víťazmi sú...
HEREC V KOMEDIÁLNOM SERIÁLI
Neverím! Super!
Akoby mám meter a pol.
A vaše meno stále vidím v spojení so „zlatý“.
Je to po chvíli otravné?
Hej, no, ja... Mama píše tým časopisom.
Naozaj?
Myslím, že Michael Fox je zlatý.
Podľa mňa je Michael Fox fakt zlatý. Išla by som s ním na rande.
Nechápte ma zle. Fakt som si to poriadne, poriadne užil.
- S kým spávate? - S kým spávate?
Nechcela som sa spýtať. To Shelley. Chcela som sa vrátiť...
Ale spýtali.
Lebo...
Stále to nechápem. Akože...
No, stále nechápem, čo ľudia vidia, ale...
Mám obľúbené pivo. Môžem ho povedať?
Je to kanadské pivo a vpredu má istého paroháča.
V jedno ráno som zízal z okna a videl som dodávku s pivom.
„Máme toho ešte dosť,“ povedal poslíček.
Mal som Ferrari, Range Rover, Jeep Cherokee,
a kabriolet Mercedes 560 SL.
Chľast zadarmo a všade som bol čestný hosť.
Raz ma na ceste do práce zastavili na Ferrari.
A... A policajt sa nahol a hovorí:
„Mike, si to ty?“ A ja na to: „Áno.“ Vraví:
„Je to veľké, ťažké auto. Pozor.“
Išiel som 145 po Ventura Boulevard na Ferrari.
A dodal: „Super seriál.“
Ja že: „To je všetko?“
- Päť krokov dopredu. - Áno.
Ak sa zadrhne ľavá noha, zastavíš a znova sa nastavíš.
Nezastavím ťa, ale zastav sa, keď sa bude dať.
- Odchádza... Odchádzajú mi kolená. - Dobre.
- Hej, zvládnem to bez... - Do toho.
Odraz. Precíť päty. Otočka. Zisti, či stojíš pevne.
V istom období
- som bol kráľom sveta. - Dobre. Golfové postavenie, nepustiť.
A hral som rolu. Hral som...
A potom vtedy ste ma mohli ľutovať.
Ako sa má Tracy?
Vydatá za mňa. Stále.
Keď ste mladá celebrita a sláva príde rýchlo,
neviete, čo je skutočné.
Ľudia ma fotia... z kríkov, keď som v bazéne.
Po ulici so šiltovkou a okuliarmi, hlava dole a skrýval som sa.
Celé je to blbosť. Nie je to skutočné.
- Veľký krok doprava. - Nie.
Veľký krok doprava. Dobre. Zase golfové postavenie.
Dobre. Na tomto musíme popracovať.
Spomaliť myslenie, jasné?
- A na tomto musíš pracovať. - Áno.
- Takže, spomaliť. - Áno.
Jasné? Takže, postaviť sa, golfové postavenie. Na pätách.
- Si tam? - Áno.
Štvrtinový krok okolo stoličky.
Parkinson bola katastrofa.
Ale je veľmi skutočný.
Keď mi odišla ruka, alebo mi šklbalo dlaňou,
to je skutočné. Je to skutočné.
Otočka. Uisti sa, že stojíš pevne.
Dobre. Nech stojíš pevne.
Nemôžeš chodiť a nemôžeš ísť na toaletu.
No, to je skutočné.
Pomaly dopredu.
Krása. Super. Viem, že to dokážeš.
- Dokážem. To... - Že?
To ma zabíja, že skrátka, že nie sú...
- Okamžitá strata kontroly. - Hej.
Nie je to „strácam kontrolu.“
- Je to ako bum! Letím... - A to...
Ale to vždy preberáme, že tvoja rýchlosť je vďaka tomu, kto si.
- Chcem to dokončiť. Hej. - Len spomaliť, spomaliť.
Pretože máš dosť svalov na to, aby si časom vykompenzoval niečo,
- čo sa pokazí. - Hej, načo behať, keď sa dá chodiť?
Presne. Vidíš? To bolo ešte lepšie.
Hovoriť s vami ako filmovou hviezdou je iné, ako hovoriť s televí...
No, teraz som oveľa pôsobivejší.
No, to ste. Zmenil sa vďaka tomu váš život?
Ani nie.
- Pre Joan. - Pre koho?
Joan. J-O-A-N.
Rozdávanie podpisov, alebo uháňanie na ďalší rozhovor,
to všetko je súčasťou predaja Michaela J. Foxa a filmu.
Jeho rodina sa musela zamýšľať, čo z neho bude,
keď odišiel zo strednej.
Keď ho ideme navštíviť, snažíme sa čas tráviť s Michaelom,
a ideme s ním na hocijaké podujatie, kde nás chce.
Ale, nie, nie sme...
Do šoubiznisu sa vlastne vôbec nepletieme.
Vo dvore je len Mike Fox,
nie hviezda Michael J. Fox, ktorú ľudia spoznali.
Tvrdí, že návštevy domov z Los Angeles ho držia pri zemi.
Nenechajú ma byť debilom.
Úplné ticho.
Dá sa povedať, že som vždy chcel vynikať, už ako malý...
Nie. Pripravení. Odpočítaš to, Andy? Musím...
Päť, štyri, tri, dva.
Neviem, dá sa povedať, že som vždy chcel vynikať,
už ako malý chlapec.
Teda, nezáležalo mi na výhre...
skôr to bolo čisté potešenie zo súťaženia.
A vždy som cítil, že hlboko v srdci...
Úplne strácam intenzitu. Môžeme ísť od začiatku?
- Jasné. - Dať do toho energiu.
Na pľaci Rodinných pút ma privítali ako márnotratného syna.
Koniec koncov, bol som hviezda.
Mikey, ideš na to?
Práve mi napadlo, že to tam nefunguje.
Prekáža ti to?
- Posral som to? - Len prerobíme
- pár záberov.
- Koľko? - 38.
A zatiaľ čo by mi nikdy nenapadlo vyvyšovať sa,
faktom je, že mi prešla väčšina neslýchaných vecí.
A tak sa len snažím pochopiť, a povedzte, či je to... Či, viete...
Či sú nejaké konkrétne veci zle, povedzte mi to, lebo teraz som zmätený.
Bol som „princ Hollywoodu“.
Bol som slávny. Slávnejší ako žuvačky.
Myslíte, že je to z tehál a kameňa, ale nie.
Je to z papiera a pierok.
Je to ilúzia.
Áno?
Alex P. Keaton, druhák z výboru pohostinnosti.
Gratulujem.
Nie. Prepáč. Vadilo by, keby som tu na chvíľu počkal?
Asi nie.
Vtedy do môjho sveta prišla Tracy Pollanová.
Keďže študovala v divadle, Tracy do práce vniesla ukotvenie.
Polož to. Nevidíš, že ho maľujem?
Bol to úplný kontrast k môjmu prístupu „idem si po smiech“.
Ako sa volá? „Hľadanie jablka“?
Vysvetlila by som ti koncept abstraktného umenia,
ale tuším, že by to bola strata času.
Neboli ste obvyklý typ na rolu.
Neboli ste živá ani bezduchá blondínka,
- či mudrlantka... - Áno.
- Súhlasíte? - Áno.
Obsadenie do seriálu ma vlastne veľmi prekvapilo.
Nevedela... Neviem, či by som sa tam sama obsadila.
- Prečo teda? Čo na vás... - No, myslím...
že chceli niekoho, kto sa dosť líšil od postavy Alexa.
A myslím,
že, neviem, vo mne videli niečo iné.
Raz sme išli na obed.
Ženy, život, smrť, umenie.
Na miesta, prosím. Miesta pre E. Päť, štyri, tri...
Po obede sme pokračovali, kde sme skončili.
A ideme. Pripravení a akcia.
Niečo som ti doniesol.
Naozaj?
Picasso bol vo výpredaji.
Tak som ti jedného kúpil.
To je od teba veľmi milé.
Hneď ako povedala prvú repliku, zacítil som cesnak
a vycítil šancu, že si z nej môžem trochu utiahnuť.
„Mala si na obed krevety, zlatko?“
Najprv ostala ticho.
Výraz tváre sa ani nezmenil.
No smrteľne vážne sa mi pozrela do očí a povedala:
„Bolo to hnusné a neslušné a si úplný a totálny debil.“
- Ahoj, Ellen. Môžeme ísť? - Ahoj. Áno, poďme.
Dobre.
Áno.
Nikto so mnou tak nehovoril.
Túto ženu vôbec nevystrašilo, kým som si myslel, že som.
Prasa je prasa, bez ohľadu na to koľko má filmových hitov.
Takže mala pravdu? Bol si debil?
Bol som tak trochu debil.
Žartovala, ale nechápal som, lebo so mnou nikto tak nežartoval.
Nebol som pointou vtipov.
A ona si povedala: „Prepichnem to a...
Pod týmito sračkami si len vystrašené decko
a potom ťa budem konfrontovať.“
V tej chvíli som sa do nej zamiloval.
Fajn.
Len ti... Hej, len...
Dobre.
Dobre, fajn, to ujde.
Len, fajn.
Dobre, fajn, hej. Dobre. Daj mi...
Fajn.
To je ono. Pomaly.
Brnkačka.
Alex, nikoho takého som ešte nestretla.
No, akoby si ma prekukla.
Vidím časť seba, o ktorej nerád...
nerád priznávam, že existuje a to ma desí.
Potom Tracy dostala rolu vo filme, ktorý som točil na Manhattane.
Na pľaci sme sa zblížili.
Povedz mi o svojej práci.
Asi by som mala byť celkom ohúrená?
Nebuď.
Z prvej rady sledovala vír, ktorý sa prehnal mojím životom.
Tracy chápala, že si to vyberá daň.
Chybou by bolo, keby som sa stratil
v strede párty, ktorou bol môj život.
- Máš moje číslo, hej? - Hej.
Mal by si mi zavolať.
Áno, rád.
- Ľúbim ťa. - Aj ja teba.
Nuž...
ľúbime sa.
Povedali sme to, vieme to.
No a iba na tom záleží. Je jedno, čo sa teraz stane.
Čo sa teraz stane?
- Aha. - Vyššie.
HOWARD, VŠETKO NAJ TJ POLLANOVÁ
Sranda... Je tam napísané pre Norma alebo Freda či také niečo.
Hej, kúpil som si to v newyorskom kníhkupectve za dolár.
Keď sme sa dali dokopy, ja... bol som po uši zamilovaný. Stále som.
Musíš odpísať. Je tu toľko správ, na ktoré musíš odpísať.
- Áno. - Musíš im odpovedať.
A musíš odp... Počkať.
Zlepšuje sa to.
Sú tu štyri správy od Aquinny, na ktoré si neodpovedal.
Viem, skúšal som včera.
- Tak odpovedz... - Hej.
„Pár dní sme sa nevideli,
- ľúbim ťa a chýbaš mi.“ - Stretnime sa.
- „Stretnime sa.“ - A ešte.
Stretnime sa. Pláž ťa už čaká.
Dobre.
- „Pláž ťa už čaká“? Nie. - Alebo niečo také.
Čakám na teba na pláži.
Neviem sa dočkať, keď pôjdeme...
keď budeme na pláži.
Neviem sa dočkať, keď budeme na pláži.
Opíš mi tohto človeka.
Jasná myseľ.
- „Stretnime sa. Ľúbim ťa.“ - Ľúbim ťa. To je ono.
Mám pocit, že je až kruto úprimná.
Hej. Úprimná.
To, kým je, je také jasné, pretože je veľmi úprimná.
Mohol by som byť anglický kráľ a ostala by sama sebou.
Mohol by som byť Elvis a ona by ostala sama sebou.
Vieš čo, mohla by si tam dať trochu tohto.
- A teraz to rozpuč. Podržím misku. - Fakt ťažké.
- Trochu ma bolí ruka. - Neudržím ani misku.
Keď som s rodinou, neľutujú ma.
Žiadne: „Chudáčik.
Súcitím s tebou, je mi ťa veľmi ľúto.
Si svätec medzi ľuďmi a“...
Nič horšie by nemohli urobiť.
- Počkať. Môžem len... - Čo?
Rozprávali sme sa.
Ak mu prezrieš mobil,
je tam tak milión správ, na ktoré nikdy neodpísal.
Hej, to som ja, párkrát...
- Pýtaš sa? - Každé dva týždne... Nie.
Ja len: „Si v poriadku? mám ťa veľmi rada. Srdiečko, srdiečko.“
- A žiadna odpoveď. A potom... - Žiadna odpoveď.
Ale potom tak o týždeň
jedno z mojich „Ľúbim ťa, dúfam, že si v poriadku.“
Je to fakt milé, ale veľmi náhodné,
odpísal: „Dúfam, že si spokojná so svojimi rozhodnutiami.“
Dobre, vďaka.
- Talent. - Si talent, oci.
- Čo robíš? - Nechceš
to robiť profesionálne?
Vieš, zmenil si sa na koláčik šťastia.
Keď odpisujem, je to prosté:
„Ahoj, ľúbim ťa. Myslím na teba. Ako?“
- To nepíšeš. - Lebo je z toho...
- je z toho... - Vieš...
A potom idem na to a pomyslím si:
„Nuž, toto nefunguje. Stlačím... tlačidlá.“
- A som na čínskej stránke. - Hej.
Otehotnela mesiac po svadbe a zrazu mala manžela...
Akcia!
Michael!
...ktorý, keď nepracoval mimo domu,
bol o trochu viac ako narkoleptický dychový partner.
Michael.
Toto dieťa miluje koníky.
Krutá jazda.
Ako sa má rodinka? Povedzte, aké je byť otcom?
Je to skvelé.
Určite to vedia všetci otcovia, je to fakt super.
Má... Môj syn... Náš syn.
No, veď som neurobil ani polovicu práce.
Ako vyvažujete rodinu a prácu?
Stále ste workoholik.
Michael! Michael!
Môj život bol vtedy zhon a manželka premýšľala...
do akej situácie sa to, dopekla, dostala.
Tracy, chýbal vám minulý rok?
Áno. Som rada, že je opäť doma.
- Moja malá verzia je doma. - Áno, mám miniatúrnu verziu...
Za rok
sa z dokonale talentovanej 20-ročnej herečky stala matka osamote...
Mali by ste byť spokojný so sebou, so svojou rodinou
a, viete, milovať seba a ľudí okolo seba.
...a ja som mohol pracovať.
Natáčal som piaty film za menej ako tri roky.
Ale bolo to oklieštené, obmedzené bytie.
Je to zbabelý sráč, kamoš.
Ktoré poháňali strach a izolácia.
Herci sa nestanú hercami, lebo prekypujú sebavedomím.
Ránko, pán Eastwood.
Neutíchajúcou ambíciou herca je stráviť čo najviac času
pretvárkou na niekoho iného.
Podľa mňa si len zbabelá žltá sračka!
Tí z nás, ktorí majú dosť šťastia, alebo nestability, a stanú sa profíkmi...
Dopekla, kto si myslíš, že si?
...neistota o tom, kto skutočne sme, sa len zvyšuje.
A ty.
Stále vás...
Tebou si nie som istý.
...ohlodáva pocit, že ste podvodník. Pokrytec.
Neznášam tvoje filmy.
Aký je typický, ak niečo také je,
deň v živote Michaela, Tracy a Sama?
Vstanem a idem do práce, prídem domov a všetci spia.
Asi tak.
Otec sa asi mesiac necítil dobre.
„Otca rýchlo previezli do nemocnice.
Otec sa asi mesiac necítil dobre.
Najprv mu zlyhalo srdce, potom začali zlyhávať obličky.
Nemohol som vedieť, že v ten deň, v roku 1990, som prechádzal prahom.“
Prepáčte.
Také veci vás skrátka zasiahnu... Prežívate to a...
Stane sa niečo také a vy ste...
sú to tri vety a tak tonová emočná záťaž.
Aký prah?
Tým prahom bola dospelosť. Akože skutočné problémy.
Život.
Kriste, Mike. Veď je to len poondiaty prst.
Ale to bol ten problém.
To nie ja. To niekto iný.
Ani tá najparanoidnejšia predstava by ma nepripravila
na slová neurológa, ktoré ma v ten deň zvalcovali.
Parkinsonova choroba.
A ja na to: „Viete, s kým hovoríte, však?
Viete, že ja niečo také nemám dostať.“
POCHOPENIE PARKINSONA
SKORÉ ZNAKY A PRÍZNAKY LIEČBA A PODPORA
Dal mi leták.
Nebolo jasné, kto má neliečiteľnú chorobu, obaja vyzerali šťastne.
Povedal ešte „progresívna“, „degeneratívna“,
„neliečiteľná“.
Vraví: „Prehráte tento zápas. Nevyhráte.“
Pamätám si, ako som stál na ulici a hľadal odpoveď.
Skrátka... ja... Môj svet vybuchol.
Mal som to tušiť.
Vesmírna cena, ktorú som musel zaplatiť za všetok úspech.
Povedal som to Tracy.
„V zdraví aj v chorobe,“ pamätám, ako šepkala.
Úplne uvoľnite hlavu.
Dobre, výborne. Hej. Teraz pozrite na prst. Otvoriť.
Pozrite sa sem.
Áno. Hore. To je ono.
Urobte toto.
Dobre. Výborne.
- Vlastne veľmi silné. Držte. - Som silný.
- Silný. - Veľmi.
Takže ste sa obliekali, ponáhľali ste sa
a buchli ste sa do postele?
- Postele. Áno. - Dobre.
Kedy ste si vykĺbili rameno?
- Asi vtedy? - Asi vtedy.
Všetko sa to stalo... Bolo to ako festival sebapoškodzovania.
- Príďte ku mne. - Dobre.
- Skoro všetko na jednom mieste. - A?
Dobre, stlačte.
- Ako sa cítite? - Dobre.
Bude to fajn.
- Fajn? - Áno.
Nič nebudú musieť amputovať...
- Nie. Hlavu. - Dobre.
- Hlavu? - Hlavu, áno.
Dobre.
Tracy je najbystrejšia.
Dokázala sa vyrovnať s mnohými vecami.
Musí byť frustrujúce niesť bremeno,
ktoré nie je jej.
Je to moje bremeno, ale zdieľa ho so mnou.
Nielen zdieľa, berie z neho viac než ja.
Takže, prvé beriete ešte v posteli?
- Nie, mimo postele. - Mimo.
- Niekedy to Michael odloží... - Áno.
...ak má iné povinnosti.
Myslí si, že ak počká, budú silnejšie a lepšie účinkovať.
Všetko, čo prežívam, prežíva aj ona.
A potom sa musím pokúsiť prísť na to, ako by to fungovalo.
Ja to musím len cítiť a potom... a žiť.
Ale trochu aj prejdem. Takto.
Ona to musí zrealizovať.
- Kráčam, zlatko. - Áno.
- Skvelé. - Viem.
- Tadiaľto? - Áno.
Spomaľte trochu. Dobre.
Držal som sa predstáv o úteku.
ASPEKTY DEJÍN PARKINSONOVEJ CHOROBY
Že z mojej diagnózy by sa nejako vykľula chyba.
ESEJ O TRASÚCEJ PARALÝZE
NAJMÄ CHOROBA STARŠÍCH ĽUDÍ
72-ROČNÝCH MUŽOV
Ťahalo mi na 30.
Ako by som mohol mať chorobu starých ľudí?
Príznaky zahŕňajú stuhnutie svalov,
pomalé a chabé pohyby a trasenie,
znížené žmurkanie a spontánnosť mimiky tváre.
Myslel som, že moje znížené žmurkanie a spontánna mimika tváre,
predstavovali udomácňovanie sa pred kamerou.
Menej chýb, viac hrania.
Nie, nezlepšoval si sa. Len si bol viac chorý.
Ako by ste poradili niekomu, kto trpí tou chorobou?
Hlavné je byť úprimný, najprv k sebe samému.
Je tu Johnny.
Bez očividného náznaku sa mi začala nekontrolovateľne triasť ľavačka.
To je jedno, poďme. Dnes máme skvelú šou.
Dnes je tu pán Michael J. Fox.
Internista mi predpísal lieky na parkinsona.
Mozog príjme Sinemet a premení ho na dopamín,
neurotransmiter, ktorý pacient s parkinsonom nedokáže produkovať
v dostatočnom množstve.
NAŽIVO
Som rád, že tu je Michael Fox.
Je to veľmi talentovaný mladík a...
Michael J. Fox!
Terapeutická hodnota, aj pohodlie,
to neboli dôvody, prečo som bral tabletky.
Existoval len jeden dôvod.
Áno.
Skryť to.
Lieky som nosil so sebou, kade-tade, zlomené
po vreckách košieľ a nohavíc.
Ako halloweenske cukríky.
Parkinsonove trasenie nastáva, keď je postihnutá končatina v pokoji.
Trasenie sa mi podarilo zamaskovať, keď som sa v ľavačke s niečím pohrával.
Deň čo deň, celé hodiny.
Pane, nepočujem vás.
Vonku je nejaký rámus.
Ozvem sa neskôr?
Nikdy mi nenapadlo, že by som sa o diagnózu s niekým podelil.
Mal som prácu.
A plánoval som predstierať, akoby sa mi nič z toho nedialo.
Nemôžeš sa tak správať.
Nemôžeš klamať, podvádzať a manipulovať. To nemienim tolerovať.
Len tento jeden raz, to bude varovanie.
Mám rád príliš múdre postavy, až si škodia.
Viete, majstrov manipulácie, ktorí si myslia, že manipulujú,
ale, istým spôsobom, dostanú samých seba
do situácie, ktorú neovládajú.
Stal som sa majstrom manipulácie užívania liekov...
aby som dosiahol vrchol presne na pravom mieste a včas.
Ešte tabletky.
Dáme pauzu?
No, mal som prestať pred 10 minútami, lebo potrebujem lieky.
- Dve minútky. - Jasné.
Dáš si tabletku a potom čakáš. Aký je to pocit?
Ako čakať... Vždy hovorím, že ako čakať na autobus.
Pýtajú sa: „Čo robíš?“ Ja že: „Čakám na bus.“
A vedia, čo tým myslím.
Hej, už účinkujú. Super.
Dnes ma to rýchlo... Rýchlo ma to nakoplo.
Som trochu... stále trochu mrmlem, ale cítim sa dobre.
Cítim sa nehybne.
Ešte čakáš, alebo si v ňom?
Nie, už som v ňom. Vhadzujem... mincu do toho.
Je to skvelé uvoľnenie. Akoby vás naliali do vašej formy.
Ktorou ste... Znova sa zaplní vami.
SPRÁVCA
Točíme, točíme.
Idem.
Bolelo ma telo.
Playback.
Skrútil som sa do intenzívne nepríjemných pozícií,
aby som zamaskoval trasenia.
Značka.
Dobre, znova.
Vidím R-E-C.
Áno, to je „nahrávanie“.
Nemal som chuť do jedla.
A použil som to ako výhovorku, aby som nevečeral s rodinou.
Domnieval som sa, že myslením na parkinsona som ho urýchľoval.
Radšej som pil, aby som zabudol.
Unikol zo svojej situácie.
Parkinson, musel som skryť fľaše.
Skrátka... Mal som fľaše skryté v garáži
a otvoril som dve fľaše vína
a Tracy si myslela, že sme vypili jednu, nevedela, že ja už dve.
A začal som piť margaritu, vždy pred poslednou klapkou.
Jack Daniel's, s ľadom.
Z lásky alebo pre peniaze s Foxom začína super
a potom zmäkne. S poľutovaním, nie.
Pre mňa to nie je ani dilema. Určite nie.
A začalo to ísť z kopca.
Život s Mikeyom nemá poriadny príbeh.
Sedel som tam a premýšľal, prečo Fox zdanlivo netuší,
čo robiť v mnohých veľkých scénach.
Ďalší film, čo stratil zmysel.
Nenásytní.
Michael J. Fox padol do pasce.
KONIEC FOXOVEJ ŠNÚRY?
Chcú hrať sympatické postavy.
- Prečo nie zlého? - Áno.
Nech sú otrasní. Ľudia zbožňujú, keď hráte otrasné postavy.
Nicky!
Je to nahovno, Angie. Nahovno.
Ďalší drahý kasový trhák,
jedným uchom dnu, druhým von, spláchnuteľná sračka.
Bol som mrzutý a nahnevaný.
Raz v obchode ma predbehol chlapík.
A povedal som: „Pardon. Doriti, som neviditeľný?“
A on: „Hej, ste.“
Zdrapil som ho za tričko a povedal: „Pojeb sa.
Poďme von a rozmlátim ťa.“
A ešte: „Nič mi dnes neurobí väčšiu radosť ako ťa nakopať.“
A cúvol, zbledol a odišiel.
Vravím: „Viem byť taký.“
Nevedel som, čo sa deje. Nevedel som, čo príde.
Čo keby som si teda dal štyri poháre vína
a možno poldecák?
- Bol si alkoholik? - Áno, určite alkoholik.
Ale už 30 rokov som si nedal ani pohárik.
Čo je zdrojom toho správania?
Zdrojom je strach.
Naliehavosť tej párty, bola na hrane.
Kým režisér ukončil natáčanie, mali sme tretí džbán margarity.
Ach, bože.
Videl som nohy. Tracine nohy.
Mala na sebe topánky. Doriti. Koľko je hodín?
Neprejavila hnev.
Môj úbohý stav vnímala ľahostajne.
„Toto chceš?“ spýtala sa.
„Chceš byť takýto?“
Dobre, Michael, Tracy, otočte sa.
Ešte nikdy som sa tak nebál.
Tracy. Tracy!
Tracy!
Útočisko som našiel vo vani.
Deň čo deň, celé hodiny.
Chcel som si nechať hlavu pod vodou.
Musel som trpieť. Musel som klesnúť čo najhlbšie.
Počul som len stlmené špliechanie trasúcej sa ruky.
Ak ma alkohol dostal hlboko,
abstinencia ma priviedla nižšie.
Už som pred sebou nemohol utiecť.
Moje prvé roky triezvosti boli ako súboj na nože v skrini.
Na nože?
Nožom bola pravda.
Pravda. Nečelil som veciam.
Chcel som byť len mimo tohto sveta.
A chcel som byť inde, robiť niečo iné.
Ušiel som a točil filmy v iných častiach sveta.
Doma sa nedá predstierať, že nemáte parkinsona...
lebo tam ste s tým.
Ak som vo svete a stretávam sa s inými ľuďmi...
a nevedia, že ho mám, potom ho nemám.
Ale Tracy prežívala veľmi ťažké obdobie
a naozaj jej už pretekal pohár.
6:35 16 MAR 1996
Lebo teraz sme mali dvojčatá.
Aquinnu a Schuyler.
A vrátil som sa k rodine.
Sam sa tešil, ale hneval sa.
6:55 4 JUL 1996
Mami, skúsim...
Ideš.
Čo teda urobím?
- Doľava. - Asi sa kýva.
Ale ide ti to. Ide ti to. Super.
Ideš. Ideš. Choď, choď. Neprestávaj. Choď, choď.
Rozhodol som sa.
VŠETCI STAROSTOVI MUŽI - PILOTNÝ DIEL ÚVOD
VŠETCI STAROSTOVI MUŽI „PILOTNÝ DIEL“
Späť domov do televízie.
SCENÁR GARY D. GOLDBERG BILL LAWRENCE
A pomyslel som si: „Nič nie je lepšie ako vyjsť na pľac,
povedať repliku a oni sa idú zblázniť.“
Povedala som si, že keď Daily News píšu, že nás videli na večeri,
tak už poďme do toho.
Vieš, Post píše, že spolu spíme.
- Máš posledné čísla popularity? - Tu, Mike.
Recenzie boli úžasné a popularita naznačovala dlhodobý úspech.
13:28 27 FEB 1996
S harmonogramom, ktorý dokonalo zapadal do rytmu rodiny.
Schuyler, poď ku mne.
A situácia bola takmer dokonalá.
Je to „prekrútenie“. Presviedčanie.
Nahovoriť ľuďom to, čomu chcem, aby verili.
To robím. To je môj dar.
Bol si úžasný.
Hej, to nič.
Bolo zábavné predstierať.
Je starosta pripravený hovoriť o štrajku?
V noci som písal.
Dobre, pane. Ideme skôr, ako sme mysleli.
Stres spojený s týždenným seriálom pred živým publikom
zhoršoval príznaky.
Celá ľavá ruka sa mi triasla,
tak silno, že mi triaslo celým telom.
Skrútilo vás to.
Ležal som na zemi, krútil sa, čakal
a vonku boli diváci, ktorí čakali na moju scénu.
Nepočul som len, ako šuštia nohami, cítil som to.
Prosím, sadnite si.
Zatiaľ, čo som počítal.
Kedy som mal poslednú tabletku? Kedy prestane účinkovať?
Ak prišiel signál
v strede štvorminútovej či päťminútovej scény,
návrat príznakov sa nedal oddialiť.
Fred, Joe, rád vás vidím.
Premýšľal som...
A aj tak to nikto okrem rodiny nevedel.
Môj život je lož.
Takto nemôžem pokračovať. Musí to prestať.
Začneš si všímať, že sa ľudia pozerajú,
zízajú, súdia,
civia do zákutí tvojej duše.
- Áno, idem. - Točíme.
RÉŽIA A. CADIFF KAMERA D. QUINLAN
Pripravení, Michael.
- Ako? - Dobre.
Ideme.
VŠETCI STAROSTOVI MUŽI
Pre mňa je najhoršie obmedzenie
a najhoršie je, keď ste uzavretý a nemáte východisko.
A niekedy som si vravel: „Nemám východisko.“
STREDY O 20:00
Steny som ozdobil dierami v tvare päste.
Choroba je úmerná vaším tajomstvám.
Ak sa cítiš príjemne, môžeš pustiť žrď.
Ak nie, snaž sa netlačiť na pravú ruku.
Dobre. Som tu.
Dobre. Pohni trochu pravou nohou doprava.
Ešte. To je ono.
A potom?
Vydržíš takto?
Zase som sa poranil.
Zakopol som o koberec, zlomil si ruku
a mal som v ruke kolíky.
Ale oblasť okolo kolíkov sa zapálila
a potom tu bola možnosť, že mi amputujú prst.
A potom som si zlomil ruku.
A ľudia v mojom okolí vraveli: „Dávaj si pozor.“
Vravím: „S tým to nič nemá.
Je to skrátka... Stane sa to.
Máš parkinsona, zakopneš a spadneš.“
Skús ešte trochu zdvihnúť hruď.
To je ono.
- Super. Môžeš... - Neodpisuj Mikeyho.
Keď ťa počúvam hovoriť o nahovno veciach,
vidím, že sa k tomu priblížiš a potom zmeníš tému.
Pozor s pravačkou.
Hej. Áno.
- Dobre. Sadni si. - Som okej.
- Chceš... Určite? - Áno.
- Tu nemôžem použiť... - Hej.
Vidíš, stred tela ešte má silu. Šikmé brušné svaly.
- Hej. - Dobre. Ako sa cítiš?
Dobre.
Rozprávame sa hodiny a hodiny.
Ani raz si mi nepovedal: „Bolí ma to.“
- Bolí ma to. - Naozaj?
Intenzívna bolesť.
Päť, štyri, tri, dva, jeden. A uvoľniť.
- Z toho ma fakt bolí. - Plece? Tu?
Každé trasenie je ako seizmické šklbnutie.
- Radšej sadnúť? - Áno.
Na stoličku?
- Hocičo, len nie toto. - Dobre.
Prečo nepovedať...
- Rozprávame sa... - No, neprišla na to reč.
...pravdivo. Prečo nespomenúť bolesť?
Neprišla na to reč. Nezačnem s tým.
Dobre. Nehoď sa.
Žiadne šklbnutia. Dobre.
V pohode.
- Len nech mi je lepšie. - Hej.
A zdá sa, že vidím jasne...
jasnejšie, čo robiť, aby som sa cítil lepšie.
Ale tie veci spojené s Michaelom J. Foxom.
Ľudia vravia, že im zlepšujem náladu,
že vďaka mne robia veci, ktoré by možno nerobili.
A to je ten najsilnejší pocit, aký môžete mať
a je to obrovská zodpovednosť.
- Nechcem to posrať. - Hej.
Niekedy je v poriadku nebyť Michaelom J. Foxom.
Michael J. Fox mal veľmi osobné tajomstvo.
Súvisiace so zdravím.
Teraz verejne priznal, že trpí Parkinsonovou chorobou.
Michael J. Fox, jeden z najobľúbenejších hercov,
sa rozhodol verejne oznámiť, že bojuje s Parkinsonovou chorobou.
...šokoval šoubiznis, keď ohlásil,
že bojuje s Parkinsonovou chorobou.
...a trpí ňou sedem rokov.
Michael, celý týždeň počúvame,
že trpíte touto ničivou chorobou,
ktorá ohrozuje život, že bojujete o život.
Uľavilo sa vám?
Preboha. Čo som to urobil?
A prognóza?
Do 10 rokov má vážne postihnutia.
Problémy s rovnováhou, časté pády.
Má pred sebou ťažkú cestu.
BOJ JEHO ŽIVOTA
Obávate sa,
že sa na vás budú diváci pozerať inak?
Prvýkrát pred divákmi,
odkedy som oznámil chorobu.
Bál som sa, že ma odmietnu a že to nepochopia,
že keď som chorý, nemôžem byť vtipný.
A musel som dúfať, že ma príjmu.
- Ideme. - Natáčame.
- Značky. - A akcia.
Znova sa stretávame, pán Bond.
Tak.
Poraď si, hlavička.
To som vedel.
Odvážny ťah.
A poriadne sa smiali.
Chabá voľba.
Šach-mat.
Ako láska, ktorá si nevie pomôcť.
Máš pocit, že máš 90-ročného otca, alebo...
Lebo ja si tak nepripadám, ale ja... No, občas sa na mňa hneváte.
Všetci hovoríte: „Dávaj si pozor.“
Dávam si pozor. Akože sa snažím byť neopatrný?
Nikto si nemyslí, že chceš byť neopatrný.
Len, že je to možno...
Prvá priorita...
Máš to nižšie na zozname ako my.
Takže...
Len sa musím uistiť, chápeš? A radšej...
Je super, ak chápeš, čo hovorím,
ale radšej keby si nepadal.
- Pracujem na tom. - Hej.
Viem sa na seba pozrieť a povedať: „Mám parkinsona.“
Ako s ním budem žiť?
Ale ak nikdy neprekonám tú časť,
ak sa nikdy nedostanem cez časť, keď vstanem
a poviem si: „Hej, skutočné. Deje sa to,“
tak sa môj stav nezlepší.
Viete, rozprávame sa po prvý raz...
prvý raz, čo ste v šou od vašej tlačovky,
- kde ste oznámili... - Hej.
...že máte parkinsona.
- Chcem len... myslím, že... - Hej.
...no, viete... Ako sa odvtedy máte?
Akú reakciu to vyvolalo?
V podstate rovnakú. Nezmenilo sa to.
- Ešte ho mám. Takže... - Áno?
Po všetkých tých rokoch skrývania príznakov som to nechal tak.
Trpím ochorením, kvôli ktorému robím toto
a toto a...
Ak sa na mňa budete dosť dlho pozerať, zvyknete si.
Uvedomil som si, že nemusím robiť nič, len byť sám sebou.
Keď si niekedy dám príliš veľa liekov, začnem sa knísať ako Axl Rose.
Keď to uvidíte, tak si v duchu hmkajte „Paradise City“.
Ľudia stále spoznávali mňa. Bol som to ja plus parkinson.
Ježišikriste.
- Dopekla. - Chceš?
Naschvál si tým potriasol?
Parkinson.
Niekto by sa na moju chorobu pozeral ako na koniec.
Ale ja som začínal mať pocit, že v skutočnosti je to začiatok.
Michael J. Fox svedčil pred Kongresom
a žiadal o zvýšenie financovania výskumu pre Parkinsonovu chorobu.
„Prišiel som, aby som vám povedal, že viesť úspešný výskumný program
nie je jadrová fyzika.
Väčšinou ide o zdravý rozum a vôľu veci dokončiť. Ďakujem.“
Dobré, Michael.
Nikomu som to nepovedal,
ale vždy som o tom sníval.
„Áno si väčší ako ja. Zbiješ ma.
A jeden môj úder ťa zabolí.“
Poznal som tú chvíľu.
Muhammad Ali a Michael J. Fox sa pridávajú k hlasom,
ktoré tvrdia, že zúfalo treba peniaze.
Chcel som byť vonku vo svete a nie utiahnuť sa zo sveta.
Uvedomil som si, čo ešte musím poskytnúť.
Dojíma ma to do kolien... bez vtipu...
že tu dnes som a...
Nadácia Fox započala revolúciu vedeckej filantropie,
zmobilizovala parkinsonovu komunitu a vyzbierala takmer dve miliardy dolárov.
VEDA OSOBNE
Desať rokov po mojej diagnóze sa narodila Esmé.
Ahoj, ja...
Choď za ockom. Pobozkaj ocka.
- Aha. - Čo robí?
Pozri na ocka, Esmé.
Deti sú najlepšie, lebo vravia: „Prestaneš sa už hýbať?“
Verím.
A ja že: „Skúsim, zlatko.“
15 FEB 2000 15:12
VŠETKO NAJLEPŠIE K NARODENINÁM
- Nie. - S láskou.
- Nie. Oni... - Lietajú.
- Tancujú. - Dobre.
- Chcete zmeniť tímy... - Ale čo...
...lebo vyhrávame, alebo chcete rovnaké tímy?
Ja som spokojná, ale...
- Som hrozná. - To nie ona, je to moja chyba.
Ale čo keď... Hej.
Vidíš?
- Áno. - Máš?
Ty.
- Už to uhádla? - Hej.
Mala som seba.
Akože ja?
Ja, nie ty.
Podľa neho Michael J. Fox.
Ide o to, že ja a pohyb, vždy som sa hýbal
a možno aj preto, že som nízky.
Vždy som sa hýbal a vždy som sa spoliehal na pohyb.
Nielen, že ma poženie z miesta na miesto,
ale že počas pohybu z miesta na miesto vyjadrím, kto som.
Ale zistil som, že v živote som nedokázal ostať nehybný.
Nedokázal som byť prítomný.
Kým sa mi nestalo toto
a musel som byť prítomný v každej chvíli,
trasenie ma budilo.
Tak.
PODĽA KNÍH MICHAELA J. FOXA
STILL: Stále som Michael J. Fox
Preklad titulkov: Jozef Ferencz