Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Španělsko vstupuje do sedmého měsíce
od zavedení evropských opatření proti nedostatku zdrojů.
Program „Není dost pro všechny“ sice začíná přinášet plody,
avšak Španělsko, stejně jako sousední státy,
v něm bude pokračovat a nebude živit potřebné občany.
- Tudy. - Sraz u kamionů. Buďte ve střehu.
Jdeme, rychle a potichu. Honem, rychle, pohyb.
- Rychle. - Pojď, lásko.
- Rychle. - Co?
Pohyb!
Honem!
Prosím vás dělejte. Rychle!
Pojď.
- Tudy. - Pojď.
Tudy!
- Mio, co děláš? Nezastavuj. - Dělejte, hněte sebou, rychle.
- Stíháš? - Ne.
Hněte kostrou!
- Tudy! Běž první! - Pospěš.
Neboj.
- Nico! - Jsem tady.
- Neprojdu. - Ale projdeš. No tak.
Zatlač mě.
- Seš celá? - Co?
- Seš celá? - Bacha!
Za mnou.
Jdeme.
- Teď. - Pojď, lásko.
Zalezte.
Jdeme.
Tudy!
Stát! Tady policie. Jste zatčeni.
Vyndej to.
Čekejte.
- Zvládáš? - Jo.
Ty, sem.
Neboj.
O co jde?
Změnily se podmínky. Větší riziko, víc peněz.
Ne, víc nemáme.
To jsme si nedohodli.
Lásko, dej mi prsten.
- Ne. - Jo. Poslechni mě.
- Dali jsme jim všechno, co máme. - Lásko, musíme pryč ze země.
- Tak na. - Pojď.
Rychle, nemáme celou noc. Za mnou.
Šťastnou cestu.
Už tam budem.
- Tady, naše výletní loď. - Hněte sebou!
Pojď.
- Je ti dobře? - Ne.
UPROSTŘED NIČEHO
Akceptovali jsme důvody nedostatku zdrojů.
Omezili jsme se pro dobro společnosti.
Akceptovali jsme, že mělo jít o dočasné opatření.
A nyní? Koukejte, kam nás natlačili.
Nejdřív vyvraždili starce, aby je nemuseli živit.
Teď jdou po dětech a těhotných ženách.
Copak to nechápete? Po dětech a těhotných ženách!
Co to přeladit?
Jo, sundej si to.
Ukaž. Pane jo…
- Už dobrý. - Na.
Ať kouká zmlknout.
- Kdes to vzal? - Hm?
- Mluv. - To je tajný.
Teď to nejez. Šetři si to na příjezd.
Na oslavu, jo?
Myslíš, že režim dorazí i tam?
Irsko se mu od začátku brání.
Padá jedna vláda za druhou.
- Chceš vědět něco o Irech? - Co?
Jsou nepřemožitelný. Pijou černý pivo. Irsko nepadne.
Víš, že se smíš bát, viď?
Dobře to dopadne, uvidíš.
To nevíš.
- Nejhorší je za náma. - To taky nevíš.
Jedno ale vím.
- A co? - Že tě miluju víc než včera…
Ale míň než zítra.
Co je? Už jsme tam?
Vyrážíme.
Nech ty videohry.
Myslíš, že je těhotná a jede sama?
Jestli je, tak necestuje sama.
Jak se má naše malá Noa?
- Už jsi vybral jméno? - Noa.
- Jaký se líbí tobě? - Doufám, že to není holčička, vážně.
Není to holčička, je to bojovnice.
- Kope jako ty. - Necítím ji.
- Cože? - Že ji už pár dní ne…
necítím.
- Proč jsi nic neřekla? - Nevím.
- Co to děláš? - Nevšimla sis?
Tady vždycky tlačí.
Asi tam má nožičku.
Jak to děláš?
Co?
Já nevím, být v pohodě, jako… Jako kdyby se nic nestalo.
Tak to není.
- Víš to, ne? - Hm.
Moje kačenka!
Co říká kačenka?
- Nico. - Copak?
Co když žije? Co když ji opouštíme?
Samotnou…
Nežije.
Odvedli ji.
Je mrtvá.
Otevřete!
Nico! Au!
Mio!
Jedem jedem!
- Fofrem! - Co blbneš vole?
Stůjte!
- Mio! - Stát!
Uklidněte se. Je vás hodně. Pojedou dva kamiony.
Půlka z vás ven. Jasný?
- Mio! - Pohyb!
- Nico! - Mio!
Ven, pohyb! Dělejte!
Seš hluchej nebo co? Ven.
Ne, já byl vevnitř se ženou.
Ven!
- Nico! - Ven!
Ne!
Všichni do druhýho kamionu.
Nico. To ne.
Pohyb!
Nico…
Nico.
Zelená 107. Ne! Počkej!
- Mio! - Jsi v pořádku?
Jo, nic mi není.
- Nico. - Co?
- Jak se teď najdem? - Neboj. Jedu za váma.
Nechci být sama.
Ne, poslouchej mě. Nikomu nevěř.
Rozumíš? Hlídej si věci. Mobil, jídlo, buď opatrná, lásko.
Slyšíš? Jsi tam? Mio, odpověz mi.
Počkej. Víš jistě, že nás vezou na jedno místo?
Jo. Až zastavíme, tak uteču. Tenhle týden vyplouvá jediná loď, ta naše.
- Nico. - Co?
- Chci být s tebou. - Já taky, lásko. Neboj, dobře to dopadne.
Všechno dobře dopadne. Ještě se ozvu, pak ti zavolám, jo?
- Nezavěšuj. Nepokládej mi to. - Lásko… Musíme šetřit baterku.
- Nepokládej to. - Brzo budeme zase spolu.
- Nico. - Copak?
- Co? - Pospěš si.
- Slibuju. - Dobře.
Ticho!
Vrazi!
VRAŤTE NÁM DĚTI
Prosím vás, ne!
VRAZI! TOHLE NENÍ ŘEŠENÍ
Co je?
- Co se děje? - Musíme dozadu.
Potichu.
- Zdravíčko. - Dobrej.
- Vystupte si a vemte papíry. - Vážně musím? Mám zpoždění.
- Co vezeš? - Je to v papírech.
Dobrá. Pojďte se mnou dozadu.
- Nic víc nevezete? - Ne.
- A nevíte, co vezete? - Drobnosti. Je to tam napsaný.
Já vím, že je to tu napsaný, ale vy něco vezete a nevíte co.
Jezdím tam a zpátky…
Stát!
Něco není v pořádku?
Jede další.
- Dál. - Tudy.
Ať zastaví tamhle.
- Můžu už jít? - Spěcháte?
- Když se opozdím, strhnou mi prémie. - Jo, ale musím prověřit vnitřek.
- Je to vážně nutný? Skoro nic nevezu. - Bez obav, napíšu vám pro šéfa potvrzení.
Travisi, pojď sem.
Můžeš.
Výtečně.
Tak vylezte. Nebojte, nic vám neuděláme.
Nechcete?
Já vím, že opatření proti nedostatku jsou vůči dětem a těhulím hodně přísný.
A chápu, že nikomu za tou stěnou nevěříte.
Ale komu jste věřily doteď? Hm?
Těm, co vás nacpali do kontejneru, kde se dusíte, a vzali vám všechny peníze?
Těm, co vám naslibovali lepší místo?
Žádný lepší místo neexistuje. Vylezte a nebudete litovat.
Jinak mám rozkaz střílet.
Nenuťte mě ho poslechnout, musel jsem to udělat už tolikrát!
Snaha byla.
Polez.
A hele!
Dej mi ruku!
Pobijte je.
Pejsek!
Ukliďte ty sračky a posbírejte věci.
- Hotovo, šéfe. - Prima.
Nico, schovej se. Schovej se, všechny zabili.
Schovej se. Všechny zabili, schovej se.
Tady Nico. Teď nemůžu, zkuste to později.
Nico.
Jsem v přístavu, ty jsi kde?
Kde jsi? Proč to nebereš?
Zvedni to.
Tudy, rychle!
Bacha, utrhne se to!
Pomoc!
Přivažte ho!
Pojďte se mnou!
- Neupadni! - Prosím vás!
Hej! Pomozte mi!
Jsem tady zavřená!
Držte ho!
Pomoc!
Tady! Poběžte, rychle!
Pomoc! Pomozte mi!
- Utrhne se to! - Prosím vás!
- Je tam někdo? - Já! Pomozte mi!
Haló?
Pomoc.
Cože?
Ne, to snad ne. Jen to ne.
No tak.
Funguj!
ZADEJTE PIN
NESPRÁVNÝ PIN
Dělej.
BLOKACE PINU
Do pr…
Sluchátka?
Ne. To ne.
Ne…
Co to…
Hej!
Zelená sto sedmička.
Nico, tady! Nico, jsem tady!
Ne!
Nico!
Vydrž! Kde je…
Tady!
Nico! Vydrž!
Hej!
Nico! Zvedni to, jsem tady!
No tak! Nico! Ne!
Ne! Prosím tě! Ne!
Tady Nico. Teď nemůžu, zkuste to později.
Co to?
Copak?
To ne…
Ne.
Ahoj.
Ne!
Co se děje? Ne!
Tak jo.
Hurá!
Jako fakt? Další krabičky?
Zasraný krabičky!
Tak dobře.
DEN 2.
LIMIT
Fajn.
Haló?
Není signál.
Cože?
SKRYTÉ ČÍSLO
Mio, miláčku.
- Nico? - Jo!
- Díky bohu. - Nevěděla jsem, jestli žiješ.
Jsi v pořádku?
Nemohl jsem volat, neměl jsem baterku, a řidič nás podvedl a vyhodil za městem.
- Jsem daleko, ale přijedu. - Počkej, poslouchej.
- Co je? - Jsem zavřená, nemůžu ven.
- Neboj, půjdu tě hledat. - Ne, poslouchej mě.
- To nej… - Co se děje?
Já nejsem na lodi.
- Jak to myslíš? - Nejsem, kontejner vypadl.
- A kde jsi? - Kde asi? Plavu na moři.
Jsem v pořádku, ale nevím, kdy se naplní vodou a potopí.
- Do prdele. Vidíš ven? - Jo, všude je voda. Samá voda.
- Nic víc? - Nic, jenom voda, jsem na širým moři.
- Tak řekni něco. - Neboj, lásko, najdu tě, slibuju.
- Hlavně vydrž. Vydrž. - Nico…
- Vydrž. - Nezvládnu to.
- Pro miminko. - Já to nedokážu.
- Ale dokážeš. - Hrozně mi chybí, Nico.
- Ne, to ne. - Zase jsem selhala.
Miláčku, to neříkej, teď ne. Lásko, nemůžeš za to.
Slyšíš? Za to s Umou jsi nemohla.
Dobře.
Jsi ten nejsilnější člověk, co znám. Slib mi, že to nevzdáš.
Ano.
- Mio… - Co?
- Víš, že tě miluju víc než včera… - Ale míň než zítra.
Ozvu se, až budu vědět víc. Schovej si mobil.
- Dobře, tak pá. - Najdu tě.
Tatínek je na cestě. Vydrž to ještě. Teď ne. Ještě počkej, vydrž to.
Cože?
Ne, to ne.
Jen to ne.
Vydrž to ještě, prosím tě, vydrž, nezlob.
Teď ne.
Řekla jsem, že máš počkat!
Nico!
Ne!
No tak!
Dýchej! Tak dýchej!
No tak, prosím tě! Nadechni se! Dýchej!
Tak dýchej!
DEN 2.
DEN 3.
Ahoj maličká. Copak je?
Chceš přebalit? Ano?
Ale ale ale.
Pojď, maličká, musíš papat, ano?
Tak pojď. No tak.
Tak papej.
Tak zlatíčko. Proč nechceš?
No tak. Nezlob.
Musíš papat.
Tak dobře.
Dobře.
Už tě nechám. Ale já papat musím.
To snad ne. Do háje.
Ale ale ale.
Tak už papej. No tak.
Proč nechceš?
Fajn.
Tak hele. Poslouchej mě.
Já tě musím chránit a ty musíš jíst, ano? Budu tě chránit a dostanem se z toho.
No tak, broučku.
Přestaň! Nech mě pracovat! Musím vrtat, abych mohla vylézt a přivolat pomoc.
Už dost! Buď trpělivá, přestaň, už dost.
Fajn.
Už jdu, broučku.
Už jdu, broučku. Neplakej.
Maličká. Už je to dobrý. Musíš papat, víš?
Maminka ti zazpívá…
Tak dělej, sakra!
No tak.
Přestaň! Dost! Prosím tě přestaň! Musíš jíst, jinak umřeš. Chceš umřít?
Chceš umřít? Co?
Promiň. Promiň mi to, omlouvám se.
Nemůžeš za to.
Já vím. Promiň.
Zlatíčko.
Pojď sem, ty můj uzlíčku.
Ještě to zkusíme.
Zkusíme to, ano?
Tak jo. Pojď, tady, zkus to.
Výborně, zlatíčko.
Šikulka.
Hodná.
To je ono.
Tak jo. Už to bude.
Co? Co je zas? To snad ne.
Prosím tě, funguj.
No tak. Co je?
Ne.
To ne.
No tak. Dělej.
Tak dělej, funguj.
Ne!
Už to bude. Je ti teplo, viď, maličká?
Lepší?
Už je to lepší, broučku. Lepší.
Už jdu.
Jsem u tebe. Už jsem u tebe, už je to dobrý.
Tiše tiše tiše. Neplakej.
Běž pryč! Zmiz!
To nic.
Jsem s tebou, neboj se. Už jsou pryč.
Jsou pryč.
DEN 6. DEN 5.
DEN 3. DEN 2.
Umo, broučínku.
Pojď k mamince.
Pojď blíž, ukaž se mi.
Ahoj.
Já bych chtěla ven.
- Hrozně moc mi chybíš, Umo. - A proč jsi je nechala, aby mě odvedli?
Mrzí mě to.
Moc mě to mrzí.
Byla to moje chyba.
Chtěla jsem si jenom hrát s letadýlkem.
Promiň, byla to moje chyba.
Umo.
Neodcházej.
Mrzí mě to.
Byla to má vina. Můžu za to.
Mrzí mě to.
Nemůžeš za to.
Nemůžeš za to, lásko.
Dostanu tě odsud, platí?
A jedem.
Podívej, to je moře.
Moře a slunce.
A nebe.
A tam daleko je místo, kam spolu pojedeme.
Že ti je venku líp?
Jo, na vzdoušku a na sluníčku vypadáš mnohem spokojenější.
Ukaž.
Pojďte. Pojďte sem. Tady, pojďte, tady.
Nic mi není. Neboj. Nic mi…
Nezvládnu to.
Nemůžu.
Neboj se.
Tak pojďte. Pojďte.
No tak.
Pojď, pojď, pojď.
Pojď, rybičko.
Tak pojď, šup šup.
Nekoukej tak, tys taky byla před kojením zoufalá.
LIMIT
DEN 9.
Výborně, broučku, šikovná.
Šikulka.
Tak kde seš? Ozvi se, zavolej!
DEN 12.
Vidíš? To jsem já.
Ve škole, se žákama. Řekla jsem ti, že jsem učitelka?
A tohle je tvůj táta, Nico. V obchodě. Vidíš, jak se usmívá?
Museli jsme zavřít, protože pořád ubývalo zboží,
až nebylo co prodávat, ale lidi za ním chodili dál.
Uvidíš, že nás odsud dostane, protože…
vždycky najde řešení.
A tohle je tvá babička, Noa.
Jak se ti to jméno líbí? Noa.
Mně se líbí. Znamená „dlouhý život“, a taky je to ženská verze Noema.
Noemova Archa, oni dopluli.
Našli zem a přežili.
Je to pohádka o zvířátkách, víš?
A tohle je Uma. Chceš si o ní poslechnout?
Víš, že máš očička přesně jako ona?
I obličej, úplně jako ona za miminka.
Chtěla se stát pilotem letadla.
Říkávala „pilot letadla“. Skvěle byste si rozuměly.
Jenže potom, když…
Když nastolili režim, musely jsme se schovávat doma.
Tatínek chodil ven shánět jídlo, jenže potom, jak šel čas, tak…
Uma chtěla jít ven, protože…
taková holčička nemůže zůstat dlouho zavřená.
A doma ne…
Doma nebylo dost místa,
a tak…
se mě pořád ptala, pořád mě prosila…
až jsme šly jednou ven.
Sotva na pár minut, ale odvedli si ji.
Byla to má vina. Moje chyba.
Velká chyba.
Copak je? Jsi celá zmrzlá.
Už to bude.
Jak ti ta čapka sluší, co?
Jsi fešanda.
Zítra ti bude líp, ano?
Jsi v teplíčku.
Hezky zabalená.
Krásné sny můj andílku…
Prospi se chvilku.
Pustíme se cestou snovou,
vysníme si budoucnost.
Novou…
Ale ale ale.
DEN 12.
Ne…
LIMIT
Nico!
No tak, funguj!
- Nico! - Mio.
- Slyšíš mě? - Jo, konečně.
Nemohla jsem ti zavolat, neměla jsem signál
a rozbil se mi mobil, prasknul displej. Kde jsi?
- Lásko, poslouchej mě. - Co se děje, Nico?
Nemůžu tě jít hledat, musíš to zvládnout sama.
Slib mi, že to zvládneš. Slib mi to.
Co se děje?
Neděs mě. Co se…
Lásko, co se stalo?
Scho…
Nico.
Schoval jsem se v kontejneru.
Propašoval jsem se do lodi, ale našli mě a…
Utekl jsem, ale střelili mě.
Zranili tě?
Silně krvácím.
- Cože? - Lásko…
Co?
Chtěl jsem se rozloučit.
Fakt jsem se snažil.
Bojoval jsem ze všech sil.
Opravdu. Ale…
mělas pravdu, vždycky máš pravdu, byl jsem moc velkej optimista.
Neměli jsme nikam jezdit.
- Ne. - Mrzí mě to.
Ne, Nico, poslouchej mě. Poslouchej mě, lásko, poslouchej.
Zachránil jsi nás.
- Cože? - Slyšíš?
- Jak „vás“ zachránil? - Je tady, lásko.
Narodila se, je tady se mnou.
- Je nádherná. - Nádherná?
- Jo. - Holčička, vidíš?
- Jste v pořádku? - Jo, jsme.
- Kéž bych mohl být tam s váma. - Ale ty tady s náma seš.
Pořád jsi tady s náma. Byls tady během porodu,
byls tady, když se mi povedlo otevřít kontejner.
Slíbila jsem ti, že budu bojovat a bojovala jsem ze všech sil.
Jsi tady, když jí zpívám. Jsi pořád se mnou.
Cože? Ty a zpívat?
No jo.
Lásko, jaká je?
Po tobě. Stejně krásná jako ty.
A silná a vtipná, rozesmívá mě, opatruje mě, přesně jako ty.
Co blbnu, vždyť ji mám u sebe. Dám ti ji na ucho, aby tě slyšela, jo?
- Dobře. - Broučku.
Uslyšíš tatínkův hlas. Mluv na ni.
Ahoj. Ahoj, princezno, tady tatínek.
Ten otrapa, co ti mačkal nožičku, když jsi byla v maminčině bříšku.
Poslouchej mě, sluníčko.
Prozradím ti tajemství.
Kdyby ses někdy moc bála,
zavři očička
a přitiskni se mamince kolem krku.
Uvidíš, že hned bude dobře.
Funguje to.
Slyšels ji? Je moc chytrá.
Lásko, jmenuje se Noa.
Noa?
Víš to jistě?
Je to celá Noa. Žádný… Žádný lepší jméno mě nenapadá.
- Nico. - Copak?
Nico, miluju tě víc než včera.
Ale míň než zítra.
DEN 18. DEN 15.
DEN 23. DEN 20.
DEN 26. LIMIT
DEN 14. UŽ NECHCI JÍST RYBY
DEN 20. PROSPALA CELÝ DEN
DEN 24. VODY POŘÁD PŘIBÝVÁ
MUSÍM BYDLET NAHOŘE
La la la la la.
Noo!
To je racek! Víš, co to znamená?
LIMIT
Vydrž.
Co to?
Ne!
Ne…
To snad ne.
Ne!
Noo!
Ne, počkej!
Noo!
Noo! Už jdu!
Noo!
Už jsem tady, zlatíčko.
Už tam budem.
Už jenom kousíček a jsme tam. Určitě už tam skoro jsme.
Musíme ještě vydržet. Jenom chviličku.
Musíme někomu vyprávět náš příběh.
Já vím, že nám nikdo neuvěří, ale my budeme vědět, jak to bylo.
Že jsme bojovaly, viď?
Bojovaly ze všech sil.
Zachránilas mě, broučku.
Zachránilas mi život.
Promiň mi to. Moc jsem se bála.
Ale tys mi dala sílu.
Bojovala jsem, viď?
Že jo? Že jsem dělala, co jsem mohla?
Dělala jsem, co se dalo.
Moje dcera? Dcera.
Ne. Neberte mi ji.
Překlad titulků: Jiří Nehyba