Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Мішель!
ШУМ
Всім привіт, любі.
А ось і він - наш новий будинок.
Жартую, не новий, звичайно. Я провів тут все своє дитинство.
А Лів знову валяє дурня, читає журнал.
Ну що?
-Що? -Здорово тут, правда?
Так, тільки будиночок замалий.
Ходімо. Я все покажу.
Ось наша чудова вітальня.
А ось мій улюблений сувенір із дому.
Матіас. Такий пухляш.
А тут я займатимуся кейтерингом. Ну, поки що.
-А мені сюди дорога зачинена. -Так, все так.
-Тільки це треба буде викинути. -Його? А навіщо? Мені подобається.
Кохання всього мого життя.
-Ну і дурненька. -Я що, погано справляюсь?
Ні, звичайно.
Як вчасно...
Ну все, а тепер на боковеньку, друже.
Я схожу.
Ні, не подобається.
Ну як, тобі подобається?
Це бабусина сукня.
-Хапай. -Ти мене налякав!
Гей, малюк. Привіт. Ку-ку!
Дивись.
-Дядько Тімме та тато. -Дивись!
Привітайся. Бувай.
Привітайся з татом.
Давай швидше.
Ми переїхали. Що тепер їстимеш?
Замовлятиму у вас доставку.
Який милий!
Я дозволив тобі зустрічатися з моєю сестрою, а не везти її в глухий кут.
Ні, серйозно, тут просто чудово, але вам не набридне через місяць?
Ну...
Поживемо - побачимо. Тобі налити вина?
Ні, дякую. О, мало не забув! У мене подарунок для Юліуса.
Почекай.
Отже, вікторина. Що подарує дядько Тімме?
Звірятко, про яке сам не зміг подбати, адже купив його не подумавши.
А може, там 200 євро, які він мені заборгував?
Чи гребний тренажер, на якому він ніколи не займається?
Ні!
Беллі.
Беллі?
-Так. -Як мило! Правда можна?
-Так. Нагадуватиме тобі про мене. -Ну а ти як без нього?
Нічого, житиму. Я впораюся.
-Дякую тобі, братику. -Немає за що.
-Дякую. -Звертайся.
-Він такий милий! -Не те слово.
Ти дивися, який милий. Ку-ку.
-Прибери телефон. -Секунду.
Скільки там у тебе підписників?
Сто дев'яносто шість тисяч.
Йому постійно щось надсилають. Щодня, щоб рекламував.
-Ясно. І що, нічого корисного? -Ні, буває корисне.
У нашого малюка вже є спонсори. А в нас - річний запас підгузників.
-Малюк буде в захваті. -Думаєш?
А ось і він, причина моїх безсонних ночей.
І довго ще не даватимеш татові спати?
Тобі пощастило, що ти милий.
Ідемо, поп'ємо трошки.
-Тяжка нічка? -Шикарно провів час з сином.
Вибач.
-Я його не чула, правда. -Та нічого.
-Маячня якась. -Що таке?
Сама подивися.
Батьку!
-О, Пол... -Ти що тут робиш?
Це будинок для людей похилого віку.
Знайшла.
Дякую. Ну нарешті, хоч хтось мені допомагає.
Може, вистачить? У тебе зуби повипадають.
Я сам викопав цей ставок поодинці.
Правда?
Неймовірно. Ти знав про це, Маті?
Ось і прийшов переконатись, що ми його не засипали.
Мішель завжди мріяла про ставок.
Гаразд. Ну все, йдемо, на тебе вже чекають.
Я щодня ходив цією стежкою на роботу.
І по ній ближче до вечора повертався додому.
До Мішель.
Мішель завжди мріяла про ставок.
Чи не щодня.
«СУБАЙЛО»
Пішли. Нам треба йти.
Комусь вдалося вибратись, але вода прибувала надто швидко.
-Ти про що? -У газетах багато про що замовчували.
Батьку.
Батьку!
Ти не уявляєш, які гроші тут крутилися.
Де?
Їх постійно попереджали, але вони не прислухалися.
А коли вже було пізно, мені довелося з усім розбиратися.
Там відбувалося набагато більше, ніж ти думаєш.
Можливо, настав час усім нарешті дізнатися про це.
Поле, ну що таке?
Вибачте, у нас сьогодні рук не вистачає. Дві смерті.
І хто у цьому винен?
Все добре. Він прийшов до нашого будинку.
Він робить це автопілотом. Поле, не можна просто так йти.
Бажаєте ще кави?
-Вам щось принести? -Ні, дякую.
-Привіт. -Привіт.
Як там тато?
Ми здорово побалакали. Уявляєш, він нарешті заговорив.
Здорово.
-Ну він хоч не буянив? -Ти про що?
Ну...
Він має великі плани.
Генеральними директорами так просто не стають.
Багато років тому, може, і так.
У мене є дуже смачна полуниця.
-Хочеш? -Давай.
ЗАГАДКОВА ФАБРИКА! БАЖАЄТЕ ДІЗНАТИСЯ ПРО НЕЇ БІЛЬШЕ?
ТАК - НІ
МАТІАС ПОВІДОМЛЕННЯ
ТАК 93% - НІ 7%
Google, розкажи мені про «Субайло».
Знайдено 53 статті.
Стаття перша: «Успішний хімзавод. Сільські мешканці працевлаштовані».
«CУБАЙЛО» ІНВЕСТУЄ В ІННОВАЦІЙНУ ХІМІЮ
Ти тут спав?
Ні, я не зміг заснути.
Шукаю інформацію для тата. У нього на заводі щось трапилося.
-Пол просто марить. -Але про це багато хто пише.
Я хочу допомогти йому.
А може, звернеш увагу на щось інше? На нас, наприклад.
Але ми можемо зайнятися пошуком інформації разом.
-Маю сумнів, що це хороша ідея. -А підписники не сумніваються.
Ну добре.
Добрий день.
-Що вам потрібно? -Яка у вас славна крамничка.
Ну... Ми щойно сюди переїхали. У мене свій бізнес, займаюсь кейтерингом.
І я досі не знайшла постачальника м'яса, тож я думала...
було б чудово попрацювати разом.
Дружитимемо бізнесами?
А чи можна я залишу у вас свої візитки?
Ні, у нас не можна.
Добре.
Гаразд. Гарного вам дня.
Отже. Помили руки, переходимо до другого кроку.
Наливаємо воду у пляшку.
Вуаля.
А тепер найголовніше. Крок третій - суміш.
Ми купуємо BabyJoy. Відмінний продукт. Радий малюк, радий і тато.
Зрозуміло, важливо правильно дотримуватися пропорцій.
Зараз потрібно покласти дві ложки.
Так, все.
КРАМНИЦЯ ОРГАНІЧНИХ ПРОДУКТІВ
-Добридень. -Добридень.
Я вас раніше не бачила.
Так, все так. Ми нещодавно сюди переїхали.
Так це ви переїхали до будинку Пола.
Так. Він зараз у будинку для літніх людей.
Так, я в курсі.
Як з очей, так і з думки геть?
Якби я могла вирішувати, то ми б взяли його до себе.
Я не люблю будинки для людей похилого віку.
А їх хтось любить?
Ви не представилися.
Мене звуть Лів.
Я дівчина Матіаса.
Матіаса...
Я не думала, що він сюди повернеться.
Так, але нам дуже не вистачало тиші та спокою.
Думаєте, тут тихо та спокійно?
-Ви про що? -Іноді минуле краще не ворушити.
Так, я...
Я займаюся кейтерингом. Чи можна залишити у вас візитки?
Звичайно. Покладіть туди, поряд з рештою.
-Сюди? -Саме так.
Так фабрика досі там?
Майже всі будинки. Не думаю, що хтось помітить, якщо потрапимо на територію.
-Супер. Буду за півгодини. -Прекрасно, друже. Дякую.
-До зустрічі. -Так, давай.
Тримай.
-Це тут? -Так, давай.
Ну і як нам туди потрапити? Зачинено. Зрозуміло, лізтимемо.
Почекай. Маті, допоможи мені.
-Чи вся фабрика належала твоєму батькові? -Так.
Крутий він у тебе.
Та тут прямо як у джунглях.
Ідемо.
Як думаєш, проліземо?
Давай, ідемо туди.
Господи, величезне помешкання.
Отетеріти.
Так, тут страшний безлад.
-А що ти хочеш знайти? -Не знаю. Просто хочу роздивитись.
Та тут прямо-таки лабіринт. Все однакове.
Що тут взагалі сталося?
Там все ще гірше, всюди мотлох.
Тут ти також нічого не знайдеш.
Хто знає.
Все ж знайшов.
Забереш? Ходімо, не хочу тут залишатися.
Ми ще не були у цьому коридорі.
О боже...
Ну і сморід же тут, гидота!
Господи, просто огидно!
О боже...
Ідемо звідси, я не хочу тут залишатися. Маті, пішли.
-Добридень. -Добридень.
Я приготувала каву. Хочете філіжанку?
Так, із задоволенням. Дякую.
Ну ось, чудово. Вип'ємо каву.
Іди сюди, солодкий!
Ось, пригощайтеся.
Який славний малюк!
Він трохи схожий на Пола.
Колись Пол був таким.
Так, зараз він уже інший.
-А як ви познайомились? -Завдяки Мішель.
Вона була моєю найкращою подругою.
А потім раптом розумієш, що не спілкуєтесь рік.
-Це розумієш раптово. -Так.
-Матіас ніколи не говорить про маму. -Це не дивно.
-Так? -А як говорити про ту, кого не знаєш?
Ніяк.
СТІЧНІ ВОДИ «СУБАЙЛО» НЕПОПРАВНА ШКОДА
ЗАТОПЛЕНІ ПІДВАЛИ НАВКОЛИШНІХ СЕЛИЩ
Матіасе?
ЗДОРОВ'Ю НАСЕЛЕННЯ ПОГРОЖУЄ ВЕЛИКА НЕБЕЗПЕКА
Матіасе, вечеря готова.
УТРУДНЕННЯ ДИХАННЯ ПОДРАЗНЕННЯ ОЧЕЙ
Що таке? Погано пахне?
Мабуть, зіпсувався.
Можливо. Але це тому, що ти вимкнув морозильник.
-Добре, що я встигла його увімкнути. -Не встигла.
На смак добре.
Жодних телефонів за столом.
-Та що на тебе найшло? -Не хочу їсти. Вибач.
МИ ПІШЛИ В МАГАЗИН. ВІДКРИЙ ХОЛОДИЛЬНИК.
Хвилинку!
Вибачте, я просто...
-Це Юліус, так? Син Матіаса. -Так.
-Тут про нього вже всі знають. -Це і мій син.
Так, це ясно.
Я раніше працювала на Пола.
Дуже давно. Я була зовсім молодою.
Ну а потім...
...він перестав приїжджати до села.
Привіт, П'єр.
Ну то що візьмете?
-Один кілограм яловичого фаршу. -Кілограм фаршу?
Але ці коридори були набагато довшими.
І ось ці.
Мало кому вдавалося не заблукати.
Решта орієнтувалися по картах.
Але коли відключалася електрика, вони не могли їх читати.
Тож часом люди пропадали на кілька годин.
-А ці коридори вже оглянули? -Ні, не все.
До деяких було неможливо дістатися через високий рівень води.
У тебе ще лишилися ці карти?
Так, вони лежать на горищі.
Привіт, сонечко.
Ну ось, полетіли.
-У цьому приміщенні також працювали? -Так, звичайно.
Поле, ваш син досі тут?
Не можна, вже занадто пізно. Ходімо, вам час йти.
А вам час приймати ліки.
-Ідете? -Так, зараз.
Ти молодець, синку.
Дякую, тату.
Матіасе?
Де ти був?
-Ми чекали тебе на вечерю. -Я був у тата.
Так пізно?
Вибач, пропустиш?
-Чому ти мене не попередив? -Я зайнятий.
СІМ'Ї ПОСТРАЖДАЛИХ ПОДАЮТЬ ПОЗОВ ПРОТИ ХІМІЧНОГО ЗАВОДУ-ГІГАНТА
(+) = ЗАГИБЛИЙ?
П'ЯТЬ ЗАГИБЛИХ?
СВІДКИ? ТІ, ХТО ВИЖИВ? ЗАСУДЖЕНІ?
Я поки не знаю, що саме сталося. Але вони...
Раз, два, три, чотири, п'ять. П'ять підтверджених жертв.
Але їх було набагато більше, і мій тато це знав.
Але йому не можна було нічого розповідати.
Тепер я йому допоможу.
Я маю докази. Ось.
-Доброго ранку. -Мій тато мав рацію.
Чого встав, соню?
Мій тато мав рацію.
Вітамінки?
Ти так працюєш, треба не забувати їх пити, правда?
Мені треба буде зайти до тата і дещо обговорити.
Добре. Звичайно.
Чим ти незадоволена?
У мене з'явилося два нові спонсори. Та й тато радий, що справа просувається.
Мені тебе не вистачає.
Але ж я тут.
Жінки.
Ви як?
Чи не гірко?
-Привіт, Поле. -Бери, частуйся.
Дякую, друже. Вітаю.
Мені потрібно до вбиральні.
Чого задумали?
-Ви про що? -Та я про вас з татом.
Це йому на користь, він ніби ожив.
Дякую.
Привіт, милий.
-Що? -Я просто привіталася.
-Як там тато? -Чудово.
Чого ти такий нервовий? Я просто запитала.
-Тільки й умієш, що питати. -Що, вибач?
Я просто хочу хвилину побути на самоті.
На самоті? Та ми тебе майже не бачимо.
Або лежиш цілий день, або ходиш і дуєшся.
З чого це, як гадаєш?
Ти не носишся з малюком ночами.
Уявив себе зразковим батьком, ганяючись за лайками в Instagram.
Коли вже сприйматимеш мене серйозно?
Не знаю. Можливо, коли почнеш займатися чимось серйозним.
Ну гаразд, тоді я теж почну пекти пироги.
-Раніше в тебе не було претензій... -А тепер є!
Сволота.
І до речі, я заробляю набагато більше за тебе.
-З мене досить. -Що?
Мені потрібно йти.
Ти, мабуть, забув. Приберися до мого повернення.
І не забудь про пляшечку Юліуса.
Чортів ідіот.
Як ми жертвуємо заради дітей...
-А те, що ти сказала про Матіаса... -Ти про цього безглуздого бовдура?
Так, про нього.
Він просто не переносить шуму.
А діти, як знаєш, дуже гучні.
Багато батьків бажають викинути своє чадо у вікно.
-Лау! -Буває, і я про це думаю.
-Мабуть, це я на нього давлю. -Що?
Заспокойся. Добре, що вони бачаться.
Так.
А якщо ти за нього переживаєш, пішли його до фахівця.
Давай.
Так. Так, так, так.
-Як же я за тобою сумувала! -А я за тобою.
Любий... Коханий, що скоїлося?
Все добре.
Любий...
Вибачте, знаю, що вже пізно.
-Вітаю. -Привіт.
Доброго ранку.
Давай, сідай. Тімме купив у пекарні булочки, круасани і таке інше.
А я приготувала дзадзикі.
Апельсиновий сік?
Чи хочеш датську слойку? Круглу, з родзинками.
Я не знав, що у нас гості.
-Тімме, даси джем? -Матіасе, я... ми...
за тебе переживаємо.
Ти перенапружився чи перезбудився. Просто не розрахував своїх сил.
Звичайно. Цей гівнюк завжди реве.
Що?
Друже, поговори з нами.
Ну чи з кимось іншим, якщо так буде простіше.
Ти сам не свій, визнай це.
Милий?
Сонечко.
-Це розслідування з твоїм батьком... -Він тебе майже не впізнає.
Знаєш що? Пішов геть.
Все! Повторювати не буду.
Гаразд, добре.
Але тобі потрібна допомога.
Я тобі подзвоню.
Вибач. Я намагатимусь щосили, обіцяю.
Я потім подзвоню твоєму братові.
-Ти впораєшся? -Так.
-Добре. До вечора. -Давай.
«СУБАЙЛО» НЕ КОМЕНТУЮТЬ ЗВИНУВАЧЕННЯ У КОРУПЦІЇ
Мого батька шантажували.
Він не міг розповісти про все відкрито. Його б вигнали. Або...
Не знаю, що б з ним зробили.
Але він не міг нічого розповісти.
Його приперли до стіни. Він не мав вибору.
Він не мав вибору!
Батька приперли до стіни. Він не міг ні про що розповісти.
Але я явлю світові правду!
Я розповім про все і допоможу батькові повернути добре ім'я.
Я доведу всім, що батько мав рацію, бо так воно й було!
ПІДІЙДИ ДО ЮЛІУСА
ГОРЕ-ТАТКО!
Замовкни.
Заткнися!
-Алло, ви подзвонили... -Чорт.
Алло, ви подзвонили Лів. Залишіть повідомлення після сигналу.
Лів, передзвони, коли зможеш.
Тобі треба зупинитись.
-Гей! Ти на нього сьогодні хоч би дивився? -Звичайно. Зовсім недавно.
-Я пройдусь. Так більше не можна. -Лів...
Матіасе!
Маті!
Є тут хто?
Маті!
Матіас, мабуть, мене знову втратив.
А як він взагалі?
Та нічого.
Він ніколи не заходить. Бачу тільки вас та малюка.
Він часто заходить до Пола.
А хіба він каже щось слушне?
Так, у нього бувають моменти просвітлення.
-Сподіваюся, він уважно його слухає. -Ви про що?
Думаю, що цим двом було непросто. Зовсім одні, в такому величезному будинку.
Добре, що він знову заговорив. Його вже давно ніхто не відвідував.
Так.
Дякую.
-Вітаю. -Вітаю.
-Нехай тут лежить. Він спить. -Гаразд.
Ну що?
Ну ось, вирішив приготувати вечерю. Так, для різноманітності.
Зараз приберу до холодильника.
Ну як, впорався?
Я про вечерю.
Було непросто.
-А казав, пекти пироги легко. -Ні.
Це дуже милий жест.
Але він не скасовує твоєї провини.
Я знаю.
Смачного.
Гидота. Якось не дуже вийшло.
Матіасе?
Ау, Матіасе?
Мені треба дещо забрати, але я миттю, скоро повернуся.
Юліус ще спить, тож і ти не прокидайся.
Дзвони, якщо щось трапиться, гаразд?
-Добридень. -Добридень.
Як близькі ви були з Мішель?
Ви були найкращими подругами, так?
Так.
А коли вона вмерла?
Ви взагалі не провідували Матіаса та Пола?
Я втратила зв'язок з Полом. Так буває.
І чому це сталося?
Пола завжди всі не влаштовували.
Навіть його власний син.
Це не робить йому честі.
Ви його теж не влаштували.
А якщо чесно...
Так, все, йдіть. Геть з мого магазину.
Геть!
Не може бути.
Дивись. Ось докази. Ти був правий.
Загинуло набагато більше людей.
Дивись.
Ось фабрика.
Під землею було вп'ятеро більше приміщень. Вони йшли аж до нашого будинку.
Якщо я знайду тіла, то всі дізнаються правду.
Тоді ніхто не посміє тебе зачіпати.
Привіт, малий!
-Ні, стривай. -Прокинувся?
Батьку.
Почекай. Ти мене чуєш? Дивись!
Я довів, що довжина коридорів - 16 кілометрів.
Послухай мене!
Я зробив все, про що ти мене просив.
Гаразд. Якщо не хочеш слухати...
Я доведу, що там загинуло 15 людей.
Чи не збираєшся допомагати? Нічого. Сам впораюсь.
Відійди.
Я сам з усім впораюсь!
Поле?
Мішель.
Мішель...
Поле?
Поле, це я, Лів. Гей, це Лів.
Почекай.
Я всім це розповідаю і повторюватиму знову і знову.
Я правий, а вони - ні.
З тобою все гаразд. Абсолютно все.
До пологів ти була дуже сильною жінкою.
Неймовірно сильною.
Я знаю тебе набагато краще, ніж вони.
Їм треба було просто послухати мене.
ТРИВОЖНІСТЬ
БЕЗСОННЯ ПАРАНОЯ
СПАДКОВИЙ ПІСЛЯПОЛОГОВИЙ ПСИХОЗ
Я завжди про це знав. Все буде добре, просто чудово.
Я дуже чекав на малюка.
А потім він народився.
Мішель...
Ти ідеальна жінка.
Мені треба було тобі допомогти.
Мені потрібно було бути поряд з тобою.
Мішель?
Мішель!
Я ніде не міг знайти тебе.
Мішель!
Вода була всюди. Я не міг тебе знайти.
Я не міг тебе знайти...
Мені треба було врятувати тебе першою.
Тебе...
Тебе.
Мені час.
Ви подзвонили Тімме. Залишіть повідомлення...
Ось так, любий, полеж поки. Я скоро повернусь. Добре?
-Чорт! -Ти що твориш?
Дістаю їх усіх.
Там нікого немає, любий. Вилізай!
Досить. Припини! Перестань мені заважати!
-Я їх усіх витягну! -Матіасе!
Матіасе!
Мішель!
Давай, вилізай.
Матіасе...
Вилізай.
Давай, синку.
Переклад субтитрів: Дар'я Уманець