Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LAST CALL FOR ISTANBUL
Flight AEN759 från Istanbul har landat.
Bagage kan hämtas vid bagageutlämning nio.
Flight AEN759 från Istanbul har landat.
Bagage kan hämtas vid bagageutlämning nio.
Tack så mycket.
Första gången jag såg henne fick jag en konstig känsla.
Jag blev förtrollad.
Sen sa rösten inom mig: "Nu gäller det, Mehmet.
Det är hon du har letat efter. Du kan sluta leta nu."
Om hon inte hade dykt upp i mitt liv, skulle jag inte vara där jag är nu.
Ursäkta?
-Kan du hjälpa mig? -Vad är det?
Väskan är likadan, men det är inte min.
-Säker? Har du kollat? -Ja.
-Du har kollat hela bandet? -Ja.
87-36. Är allt ute på bandet?
Ja. Allt har lastats av.
-Det var rubbet. -Det är allt?
-Tyvärr. -Ursäkta mig.
-Letar du efter din väska? -Ja.
-Jag tror att nån tog den. -Där ser du.
Vi har lastat av allt. Kolla hos hittegodsavdelningen.
-Det är där borta. Gå dit. -Så någon tog min väska?
Är du turk?
Det lät dumt. Du bara… Plötsligt pratade du turkiska och…
Jag såg din väska
men var i säkerhetskontrollen och kunde inte ta den.
Det är inte ditt fel.
Har jag blivit av med väskan är jag körd.
Lugn. Den som tog den kommer inse att det är fel väska.
Hade du skrivit telefonnummer eller adress på den?
Telefon och handväska är i den.
Har den här nån bagagetagg?
Ja.
-Men den är sliten. -Får jag se?
Chris…
Christopher Louis.
Tack så mycket.
Ingen orsak. Vi hittar den. Lugn.
Den ringer.
-Tack för att du ringt Dragon Gift Shop. -Hallå?
Dragon Gift Shop.
Telefonsvarare. "Dragon Gift Shop" och nåt på kinesiska jag inte fattade.
Det ligger på Manhattan. Nära Chinatown.
Hur ska jag ta mig till Chinatown?
Jag ska faktiskt åt det hållet.
Ett ställe där i närheten.
-Jag kan skjutsa dig om du vill. -Du ska till Chinatown?
Eller försöker du bara hjälpa?
Spelar det nån roll?
Du har redan flugit i flera timmar. Tack ändå.
-Jag fixar det. -Jag gör det gärna.
Jag kör dig dit, vi löser det och sen sticker jag. Inga problem.
Första gången jag såg honom kändes det som jag kände honom.
-Du tänker nog: "Vad har jag hamnat i nu?" -Samma sak har hänt mig flera gånger.
Man bara vet att det kommer bli nåt oss emellan.
Så kände jag.
Kom.
Ibland undrar jag hur mitt liv hade blivit
om jag inte hade träffat och följt med honom den dagen.
Jag kör tills ett par kvarter från Chinatown. Det är avstängt.
Okej.
-Okej? -Ja.
Det känns bekant, som om jag varit här förr.
Det är nog alla hundratals filmer jag sett.
Normalt efter att ha sett så många.
-Här är det. -Jaså?
-Hej. Är det här din väska? -Åh! Ja!
Ja! Min mans bagage!
Tack och lov!
Nej, vänta! Din man har hennes bagage. Var är han?
Berätta vad de säger.
Hej. Din man har vårt bagage.
Alltså, samma färg.
Han tog den på flygplatsen. Var är han? Förstår du?
Ring pappa, mamma. De vill ha sitt bagage.
-Din pappa? Ring din pappa. -Ja.
Okej, tack.
Okej. Tack.
Hallå? Nån kom hit med din väska.
Var är du?
Okej. Var? Okej. Hej då.
Marshall City Hotel.
Min man är där.
-Ert bagage är där. -Okej.
Och nu, då?
Nu åker vi till hotellet.
-Du är väl trött. Du måste inte. -Snack. Vi har åkt ända hit.
Jag ger mig inte förrän vi har den.
Fast jag är lite hungrig. Ska vi äta nåt?
Okej.
-Varsågod. -Tack.
-Hej! -Hej. En kringla och en varmkorv, tack.
Sätt det på min nota.
Jag förstår. Du hittade ett bra sätt att finansiera din New York-resa.
Förlåt.
Ja. Jag åkte till New York för att blåsa främlingar
och få dem att jaga efter mitt bagage.
Du måste inte blåsa någon.
Miljoner av killar här skulle vilja bjuda dig på middag.
Var det en komplimang?
Nej, givetvis inte.
Flirtar du med mig?
-Absolut inte. Jag är gift. -Jaså, vad bra.
-Missförstå mig inte. Jag är också gift. -Vad bra.
Välkomna till Marshall City Hotel. Hur kan jag stå till tjänst?
Hej. Vi söker mr Chang.
Är han här eller lämnade han en sådan väska?
Jaså, Chang! Han ringde precis.
Han sa att han kommer med din resväska imorgon.
Imorgon? Kom igen…
Kan du ringa honom igen? Vi behöver väskan nu.
Jag har tyvärr inte hans nummer.
Okej. Kan du förvara denna här?
-Men ge honom bara den i utbyte mot min. -Givetvis.
Och kan jag boka ett rum, tack?
Så klart du kan!
-Ska du bo här? -Har jag nåt val?
Säker? Vi kan kolla efter andra ställen.
Ni får mitt mest romantiska rum.
Där Marilyn Monroe och Arthur Miller bodde en gång.
-Ofta. -Passet, tack.
Här.
John Lennon?
Vilken människa!
Tack.
-Varsågod. -Okej. Tack.
Givetvis.
Nu får jag släppa dig lös.
-Tack så mycket. -Ja, dags att säga hej då.
Åk till din vän. Jag har sinkat dig länge nog.
Det var ett nöje. Jag borde tacka dig.
Okej. Ha kul i New York!
Detsamma. Och lycka till med jobbintervjun.
Tack.
-Kul att träffas. -Detsamma.
Kan jag få ditt telefon…
Och om han inte kommer med din väska imorgon?
Jag vet inte.
Vad föreslår du att vi gör?
-Ursäkta mig. -Ja?
Får jag be om ett rum till?
Åh, vad kul!
Johns rum till den här läckra unga mannen.
Tack.
Är du säker?
Passet, tack.
Jag har åkta ända hit. Jag måste bo i rummet John Lennon bodde i.
Tack.
Jag heter Rose.
Får jag rekommendera vår jazzbar på taket?
-Jaså? -Bara så ni vet, är det stadens bästa.
Okej. Tack, Rose.
-Varsågoda. -Tack.
Jag tar en drink på taket. Eftersom hon rekommenderade det så starkt.
Du får gärna hänga med.
Nej, jag borde inte.
-Varför inte? -Jag borde vila.
Är nåt fel?
Alltså, New York, taket, ta en drink tillsammans…
Och?
Det blir en katastrof.
Vadå "katastrof"? Vi tar en drink. Det är allt.
Vi säger att vi tog en drink... Vad skulle din fru säga?
Vad menar du?
Finns det orsak för henne att misstycka?
Jag vet inte. Gör det?
Jag vet inte.
Nej.
Lugn. Jag är inte den som skulle vara otrogen. Aldrig.
Stora ord.
Inte om man känner sig själv.
Helt ärligt. Jag har inga andra avsikter.
Jag tar en drink där uppe. Gör mig sällskap om du vill.
Jag fattar att du inte har det, men tänk om jag har det?
Hej.
Hej, Rose. Jag behöver din hjälp.
Vet du nån butik i närheten där jag kan köpa kläder?
Jag kan bara betala imorgon när bagaget kommit.
-Hej, vad vill du ha? -Hej. Kan jag få en vatten, tack?
Ursäkta, vad sa du?
-Vatten. Det här. -Jaha, vatten! Visst.
Ja, vatten.
-Varsågod, kompis. -Nej, förlåt. I flaska, tack.
Flaska? Okej.
-Här har du, kompis. -Tack.
Varsågod.
-Dricker du vatten, rockstjärnan? -Jag väntade på dig.
Jag hade klätt upp mig om jag visste att du skulle det.
Var hittade du den?
Där nere. Hon är fantastisk. Hon säljer borttappade saker där nere.
-Du måste se alla grejer hon har. -Toppen.
Du verkar glad.
-Jag blir gladare efter en drink. -Visst.
-Hej. -Hejsan.
-Wow! Du ser ut som en rockstjärna. -Tack så mycket!
-Du har väldigt fint hår. -Tackar. Vad vill du ha?
Har du några förslag?
-Ja, våra margaritas är grymma. -Okej. Jag tar en.
Bra val. Och ni, herrn? Vad vill ni ha?
-En öl, tack. -Öl. Fatöl eller flaska?
-Flaska. -Flaska.
-Här har du. -Tack.
Varsågod.
Så vad är det du designar?
Jag började med smycken.
Nu är det håraccessoarer och huvudbonader för brudar.
Jag jobbade med ett varumärke i Milan och sen i London.
-Och nu är jag här. -Så du är ganska bra på det?
Jag förstår mig inte på sånt, men…
Varsågod.
-Hoppas det smakar. -Tack.
Skål!
Jag ville kalla dig "Ryan".
Ryan?
Okej. Bra. Det passar.
Vad ska jag kalla dig?
Samantha.
Samantha?
-Skål, Ryan. -Skål, Samantha.
Vad sägs om en överenskommelse?
Vi har varandra tills imorgon.
Sen ses vi inte igen. Inga samtal, ingen stalking.
-Varför? -Så vi kan ha mer kul, vara mer bekväma.
Annars kommer vi att överanalysera allt.
Du var mig en intressant kvinna.
Ursäkta mig.
Att inte ha telefon känns bra.
Du borde prova.
Okej.
-Trevligt att träffas, Ryan. -Trevligt att träffas…Samantha.
Vi har varit tillsammans i tio år. Ni?
Vi har varit tillsammans…
…sedan universitetet.
-Barn? -Nej.
Men…
Jag vill ha barn. Bli pappa.
Har ni några?
Jag är inte redo än.
Vi kan knappt ta hand om oss själva. Barn? Jag har saker jag vill göra.
Tycker din man likadant är det okej.
Jag vet inte om han gör det.
När man är i ett långvarigt förhållande…
…vet man inte om det är kärlek eller vana. Känner du nånsin så?
Säger du så, har ni problem.
Hurså?
Om man verkligen älskar nån… ställer man sig inte den frågan.
Ett förhållande är nåt som inte bör ifrågasättas.
Enligt mig.
Jag håller inte med. Man bör inte ta det för givet.
Har du aldrig tröttnat på att vara med samma kvinna i år efter år?
Nej.
Kom igen.
Du har tydligen tröttnat. Därför åkte du till New York själv.
För att bli kreativ måste jag skrota mina rutiner.
Att utforska en annan stad, träffa folk…
Och jag antar att…
…jag måste bli påmind om att jag har alternativ.
Varför åkte du själv?
Jag ville slappna av lite. Trodde att jag skulle må bättre här.
-Låt oss slappna av, då. -Ja! Skål för att slappna av.
Skål.
Sådär, ja!
Trohet är överskattat.
-Tycker du? -Ja.
-Har du aldrig varit otrogen? -Nej.
Kom igen, Ryan. Korten på bordet.
Vi ses aldrig igen. Du kan vara ärlig.
-Du svarade inte på frågan. -Jo, men du accepterade inte mitt svar.
-Tack. -Hoppas det smakar.
Om jag ville vara otrogen hade jag inte gift mig.
Om jag ville vara otrogen skulle jag skilja mig direkt.
Om man är lycklig, älskar sin partner och, mest av allt, respekterar hen,
är otrohet otänkbart. Så är det bara.
Vad mer?
Inget.
-Vad menar du? -Har du andra klyschor?
"Älskare är inte otrogna. Otrogna älskar inte." Låt höra.
-Sen snackar vi. -Varför skulle jag ljuga?
Exakt. Du behöver inte vara så tillknäppt.
Teoretiskt gifter sig ingen för att vara otrogen.
Men ibland tröttnar man på sig själv, sitt jobb,
på där man bor, på sina kläder…
Våra förhållanden funkar inte för vi lurar oss själva.
Om vi kände oss fria i våra förhållanden hade vi inte behövt vara otrogna.
Då känns de inte som fängelser.
Alla fel i förhållanden kan inte skyllas på äktenskap.
Vad tror du? Det kanske bara är lättare att skylla på andra.
Särskilt om du inte längre älskar din partner
men inte vågar säga det.
Livet är för kort för kärlekslösa förhållanden.
Röker du?
Ibland. När jag dricker. Jag har faktiskt slutat.
Okej.
Baren skulle ha varit här. Bara kolla.
Minns du söndagsfilmerna på tv när vi var barn?
Introt hade en vy av New York.
It's just like I dreamed it would be
Maybe we're frozen in time
And you're the only one I can see
Hey, I've looked all my life for you
Now you're here
Wow!
Vilken vacker röst du har.
Bra jobbat.
Om du vill uppträda med oss…
-Nej, det är din grej. Tack ändå. -Okej. Jag har inga invändningar.
Jag tittade på söndagsfilmerna.
Sen var det läggdags. Jag gick och la mig och drömde om New York.
"När jag blir stor, åker jag dit." Vyn kändes så pulserande.
Jag brukade tänka samma sak om Istanbul. "En dag ska jag bo där."
Utsikten över Bosporen är mycket bättre.
Jag älskar Istanbul.
Man kan älska både Istanbul och New York. Ge New York en chans.
Det gjorde jag, men än så länge har jag bara märkt urindoften på gatorna.
-Folk verkar ensamma. -Kom igen, Ryan.
-Doften av maja och olyckliga människor. -Kom igen. Vi går.
Kom!
Taxi!
Vi tar bussen.
-Bussen? -Ja. Kom.
Är du säker?
BÄSTA SKILSMÄSSAN MAN KAN FÅ
Hallå!
-Kan du öppna? -Det är ingen taxi.
-Jag måste stiga av. -Vänta till nästa hållplats.
-Det är fem minuters promenad. -Var är nästa hållplats?
Tack så mycket!
-Vill du ha lite maja? Ecstacy? -Nej.
-Vad vill du ha? -Kom igen, jag är hungrig.
Sakta i backarna. Du ska ingenstans, stumpan.
Du följer med oss. Vänta, fly inte!
Fly inte!
Hallå! Rör mig inte!
Jag gick bara förbi! Vad gör du?
-Ge mig handväskan. -Vad gör du?
-Jag har inga pengar. -Ge mig den.
-Vad fan händer här? -Låt mig vara.
Kom inte tillbaka, slampa! Skit ner dig!
Hon tog kunden.
Vem fan tror du att du är?
-Jag gick bara förbi. -Stör du min verksamhet?
Slår du mina tjejer?
-Jag gick bara förbi. -Vem basar över dig?
Ursäkta. Har ni sett en tjej i silvrig klänning?
-Letar du efter nåt? -En kvinna i silvrig klänning.
-Där borta. -Var?
Hallå! Låt henne vara! Hallå!
-Rör inte en fena. Håll käften. -Lugn. Vad vill du ha?
-Vem fan är du? -Hennes man Låt henne vara.
-Hennes man? -Ja. Låt henne vara.
-Man? Den här subban? Skitsnack. -Låt henne vara!
Skitsnack! Du måste betala för henne, din jävel!
-Vill du ha pengar? -Ja!
-Hit med plånboken! -Lugn!
-Ja! -Okej, lugn.
-Stanna där. Rör dig inte! -Hallå! Jag ger dig pengar.
-Ge mig plånboken! -Okej.
-Rör dig inte! -Men låt henne vara.
-Låt henne vara! -Jävla make.
-Nu! -Försvinn härifrån.
-Man? Skitsnack. -Visa dig inte här igen.
-Kom. -Stick med dig, subba!
Jävla bitches! Det är ingen fru, grabben!
Försvinn med dig. Ta din subba och dra!
-Jag kommer strax. Stanna här. -Snälla, vi går.
Hördu, ditt as.
-Vad fan håller du på mig? -Vad vill du?
-Kom då, ditt as. -Kom igen.
-Då kör vi, grabben. Såja!
Kom igen, ditt as.
Sluta!
Fan!
-Du rör inte henne igen. -Fan!
Man slår inte kvinnor!
Kom, vi går!
Ditt as! Var har du kniven nu?
Va? Hallick!
Om du gör det igen krossar jag ansiktet på dig! Tro mig!
-Din fågelskit! As! Fan ta dig! -Kom, vi går.
-Gå, din jävel! -Stick!
-Gå!
Är du okej, daddy?
-Släpp inte min hand igen. -Inte du heller.
Jag trodde inte att du rökte.
Va? Är det min?
-Du hade den i fickan. -I min ficka?
Du skämtar.
Se vad du har i rockärmen, Ryan!
Alltså…
Då kör vi. Som om allt det där inte räckte.
Du vet att du kallade honom "fågelskit", va?
"Fågelskit"?
Gjorde jag? Kallade jag honom "fågelskit"?
Fågelskit!
Tjejerna var skitsnygga.
Varför trodde de att jag var en konkurrent?
De måste ha känt sig hotade av din skönhet.
De måste ha blivit irriterade.
Eftersom de kände sig hotade…
…är det föga förvånande att de visade tänderna.
För…
Alltså, det är logiskt.
Wow! Vilka komplimanger!
Vad snackig du har blivit, Ryan. Är det adrenalinet eller den här?
Både och. Vi säger både och.
En fin balans.
Vad gör vi nu?
Ska vi gå tillbaka? Medan vi ännu har skinnet i behåll.
-Vi åker tillbaka till hotellet. -Nej.
Inte hotellet. Jag vill inte minnas kvällen så.
Hur vill du minnas den?
Vi är i New York.
Två främlingar som möts för första och sista gången.
Vi gör nåt annorlunda, som vi inte kan göra i Istanbul.
Nämen hör här nu…
Var inte det toppen?
-Hejsan! -Hej.
Vilket fint par ni är.
Vi har en liten tävling.
Vet du inte vad en orgasm är? Vad gör du med honom?
Han vet inte vad det är! Vi tävlar i fejkorgasm.
-Där borta? -Ja.
Du får ta bättre hand om henne!
Herregud!
-Seriöst… -Kom.
Tack, Eline!
-Jag går på toa. -Okej.
Nu till vår nästa tävlande. En applåd för Mimi!
-Ursäkta. Kan jag få en öl? -Ska bli.
Herregud!
Det börjar bli fullt ikväll. Jag har aldrig sett nåt liknande.
Det här är befängt.
Och nu har vi en sista tävlande.
En drink?
Hon kom hela vägen från Turkiet bara för att tävla.
Här kommer Samantha!
-Glöm det. -Varför annars gick vi hit?
-Jag trodde vi bara skulle se på. -Det ska du.
Herrejösses!
Du är verkligen… Alltså, verkligen…
-Jag fattar bara inte. -Varför den minen?
-Ska du inte gratulera mig? -Inget.
Så du fejkar med din man också?
Vem säger att jag fejkade?
Kom nu. Kvällen är ung.
-Vann du? -Ja!
-Grymt! Vill du hoppa upp? -Visst. Vi tar en segerbild.
Okej. Hur gör vi?
Jag vill att du slänger med håret.
-Jag vill se dig kasta slängkyssar. -Okej.
Peka mot kameran. Kom igen. Energi, okej?
Då kör vi!
VINNAREN I FEJKORGASM
Jag hade jättekul. Tack.
God natt.
Serin?
Serin? Vad är det?
Leken är över.
Serin.
-Serin -Sir.
Hej, sir.
Sir? Din frus resväska har kommit.
Va? Okej, sir. Okej, kompis. Okej.
Hej, Eda.
Hej, Mehmet. Förlåt om jag blandade ihop tiderna. Är det tidigt?
Nej. Vad är det?
Jag ville ringa igår men du sa att du var upptagen.
Datumet för rättegången är bestämt.
Nästa månad, den 20:e. Justitiepalatset klockan 11.30.
Jag ringde nyss Mehmet också.
Det är obestritt, inga vittnen behövs.
Bara ni två. Det tar 10-15 minuter.
Okej, tack.
Första gången vis sågs kändes det som om jag redan kände honom.
Man bara vet att det kommer bli nåt oss emellan. Så kände jag.
Jag frös till när jag såg henne.
Nåt inuti mig drog mig till henne.
Hon hade till och med en pojkvän då.
Jag brydde mig inte. Jag bad henne följa med mig.
Jag lämnade min pojkvän för honom. Jag brydde mig inte om nån eller nåt.
Jag stod inte till svars för nån. Inte ens mig själv.
Den kvällen var jag hos Mehmet. Sen skildes vi aldrig.
Ibland undrar jag hur livet sett ut om jag inte sagt ja till honom.
Ibland undrar jag…
…vem jag hade varit om hon inte dykt upp i mitt liv.
Jag är väldigt lyckligt lottad…
…att ha haft henne.
Under förhållandets tredje år blev jag antagen på college i New York.
För att läsa modedesign. Jag hade så gärna åkt.
Men allt var perfekt med Mehmet.
Hon åkte inte.
Vi var förälskade.
Vi kunde inte släppa varandra ens för en stund.
Varför åka? Hur kunde jag släppa henne?
Sen…
Min pappa vill träffa dig.
-Din pappa? -Ja.
Ni kommer nog älska varandra.
Lyssna på mig. Hon har offrat sin framtid för dig.
Hennes liv vore helt annat om hon åkt.
Hon stannade för dig.
Du måste skärpa dig.
Hur länge ska du hålla på med musik?
Skaffa ett jobb.
Var en man värdig av Serin. Okej?
"Var en man värdig Serin."
Helt ärligt…
…kände jag mig usel.
Hur skulle ni ha känt er?
Vi hade en liten bröllopsceremoni utomlands med våra närmaste vänner.
Mina föräldrar fick veta senare.
Vi gifte oss bara sådär.
Sen fick jag ett jobb.
Med slipsar, kostymer…
I och med det gick musikkarriären upp i rök.
Jag kunde bara uppträda med kompisarna nån enstaka gång.
Det var inte samma sak.
Jag fick ett jobb.
Mehmet stöttade mig. Det ger jag honom.
Han tog ett vanligt jobb. Vi började ett nytt liv.
Vi var lyckliga och peppade.
Allt var magiskt.
Vi var så kära, vi ville göra allt tillsammans.
Vi fattade våra livsbeslut med varandra i åtanke.
Vi formade varandras liv.
Det är väl det vi får sota för nu.
Vi försökte båda bygga en karriär
men vi försummade inte varandra.
I början var det härligt.
Vi var inte som de som tappar gnistan efter att de gift sig.
-Rör inget här. Bara sidorna. -Okej. Jag rakar här.
Mamma brukade få mig att somna på rygg, så…
Du gjorde det med flit!
Raka alltihop, då.
Sen började jag designa för ett företag.
Eller, jag försökte.
Hon blir ofta stressad när hon jobbar.
Hon har sitt eget utrymme, sin egen ordning.
Man får inte röra nåt.
Mehmet…
Vad är det här?
Jag kollade precis på er hemsida.
Jag såg några modeller som är nästan identiska med mina.
Vet ni om det?
Varför informerade ni inte mig?
De är likadana! Ni har bara ändrat färgen.
De stal mina idéer och sparkade mig.
Ni har ingen rätt att göra så. Vad får jag?
Skit ner dig, ditt jävla as!
De vet precis vad de har gjort.
Det var första gången jag ångrade att jag inte åkt.
Jag skickade några designer till ett ställe i New York.
Jag ville bara pröva lyckan.
Jag hade inga stora förhoppningar, men…
TACK FÖR ATT DU ANSÖKT TILL VARGAND FASHION STUDIO
Hon hade ansökt i New York.
Hon skulle göra en kollektion och anställas om den blev bra.
Hon hade inte berättat det så jag sa inte att jag visste.
Jag är hemma.
Välkommen hem.
-Hur är det? -Bra, älskling.
Vänta, Serin.
Jag väntade på att hon skulle berätta. Det gjorde hon inte.
Jag var rädd att han skulle säga nej.
Då hade jag kanske inte åkt. Han hade övertalat mig.
Telefonen ringde!
Vi började käbbla, bråka.
Hon ifrågasatte allt jag sa, betedde sig envist,
höll inte med mig om nåt.
Serin!
Ett.
Två.
En till, här borta. Precis så.
Såja! Herregud.
-Du vill inte själv vara modellen? -Nej, tack. Hon är vacker.
Då är du fortfarande modellen idag. Det funkar.
-Shawn? -Ja?
-Redo? -Visst.
Jag älskar din profil.
Gick jag på en fotografering, blev han avundsjuk och vi bråkade.
-Titta hit. Exakt. -Le.
-Jag måste ta det här. -Ingen fara.
-Ja? -Var är du?
På en fotografering.
Fortfarande?
Det drog över. Vi gör min kollektion. Den blir grym.
Mitt instrument… Jag är hemma. Helt otroligt.
Jag har sagt till dig så många gånger att inte lägga nåt på mitt instrument.
Det här är viktigt för mig.
Du beter dig som om du inte vet hur…
-Jag jobbar. Vi snackar sen. -Vad är det här?
Fixa fokus, Shawn.
-Helt otroligt! -Vad?
Serin?
Ja, jag kommer.
-Gör du? -Jadå!
-İyi? -İyi. Ja. Jag kommer.
-Jag måste gå. -Vem är där?
-Personalen. -Filmar ni? Varför tar det sån tid?
Lugna dig. Låt mig blir klar.
-Jag kommer hem sen. -Eller kom inte.
-Du tror detta är ett hotell. -Jag lägger på nu.
Jag ber om ursäkt.
-Så ljussättningen är bättre? -Perfekt.
Fortsätt.
-Är allt okej? -Jadå.
Ser man på.
-Gör inte så igen. -Vad är jag för dig?
-Stör mig inte på jobbet. -Är jag husvakt, eller?
Vad är jag i det här huset? Vad är jag för dig?
Vad är klockan? Vem var det?
Vad vill du?
-Jag jobbade hela dagen. Vad vill du? -Drack du?
-Du… -Vad jag drack?
-Vad då, "eller kom inte"? -Vem var han?
Vad gjorde ni så sent?
Jag hörde honom skratta i bakgrunden.
-Vad ska han göra? Bråka som du? -Vad rolig du är…
Glada människor gör dig arg?
Du hade kul. Varför kom du? Se vad klockan är. Det här är ett hem!
-Vem är jag för dig? -Ska jag inte komma hem efter jobbet?
Mehmet…
Mehmet.
CANSU - NYTT MEDDELANDE
HEJ, JAG ÄR TILLBAKA HUR ÄR LÄGET?
KUL ATT PRATA MED DIG
MEHMET, HAR DU TID? JAG MÅSTE PRATA MED DIG
JAG ÖNSKAR ATT DU VAR DÄR IGÅR
FEST PÅ FREDAG, VILL DU HÄNGA PÅ?
TYCKER DU DEN HÄR KLÄNNINGEN FUNKAR FÖR EN JOBBMIDDAG?
Oj.
Ja, jag lyssnar.
Jag vill inte bli anklagad så här.
För en och en halv månad sen uppträdde vi i Kadıköy…
Jo, i Kadıköy.
Du var också där.
Du stack tidigt. Om du hade stannat hade du träffat henne.
Det är allt. Hon kom den dagen, vi sprang på varandra.
Vi hade inte sett på åratal.
Och om jag höll på med nåt skulle jag ha skärmlås, okej?
Man har inga hemligheter om man inte har skärmlås.
-Kolla den när som helst. -Du bryr dig inte ens.
Ska jag ringa henne? Du…
-Så nonchalant. -Jag gjorde inget!
Vad hände efter spelningen? Varför skickar hon bilder?
-Ska jag vara ärlig? -Vad hände efter spelningen?
Inget. Vad tror du?
Hon kom, lyssnade och gick igen.
-Vi… -Kom igen!
-Vi har bara pratat i telefon… -Vad hände efter spelningen?
-Inget. Jag drack färdigt. -Hon messar dig varje morgon!
-Jag körde hem henne. Hon var full. -Körde hem henne?
-Ja. -Duktig pojke.
-Detta är… -Och? Hur körde du henne?
Skämtar du, eller?
Ser du nåt dumt jag skrivit, eller?
-Några tecken på flörtande? -Vad gjorde du sen?
Är det mitt fel att hon skickar bilder på sin urringning?
-Hon kanske är intresserad. -Varför varje morgon i en månad?
Är du hennes stylist? "Funkar för jobbet?" Alltid tre emojier!
-Hennes… -Hon var full och ni hade en trekant?
Nej! Jag ska vara helt ärlig.
-Vi låg inte! -Ärlig? Det är slut!
Du visade inget intresse för mig. Alla förtjänar lite tillgivenhet ibland!
Och det är skönt att få det!
Varför tog du av ringen?
Mehmet, jag har funderat på det länge.
Det finns inte längre sann kärlek mellan oss.
Vi är inte bra för varandra.
Vi bara driver omkring i ett passionslöst och tråkigt liv.
Det är svårt att erkänna det, men det är så det är.
Att du ens tänker tanken att skriva med henne bevisar det.
Vi kan inte fortsätta så här. Det borde vi inte.
Jag kan inte det.
Jag är ledsen.
Jag skriver detta här
för pratar vi börjar vi bara bråka.
Vi varken lyssnar på eller hör varandra. Ursäkter, anklagelser… Jag orkar inte.
Inte för att olyckligt äktenskap. Vi skiljer oss.
Det var allt. Så enkelt är det för henne.
Bara för att jag skrev till nån.
Om Serin skrev med nån från hennes förflutna
hur skulle du känna då?
Om Mehmet sökte ett jobb utomlands utan att berätta det för dig
hur skulle du känna då?
Nu ska jag fråga er en sak.
Tänk efter noga innan ni svarar.
Om ni träffades idag, skulle ni fortfarande falla för varandra?
Vi är inte de personer vi var. Vi kanske inte alls skulle gilla varandra.
Ja. Vem vet?
Vad spelar det för roll nu, ändå?
Vi väntar på ett datum från domstolen.
Och det är vår sista gång här.
Som ni vill.
Eftersom det är er sista gång här har jag ett sista förslag åt er.
Varför skulle jag ta ditt pass?
Hej. Till flygplatsen, tack.
När är din jobbintervju i New York?
Nästa månad.
Perfekt.
Ni råkar inte kunna åka dit tillsammans?
Jag vill att ni beter er som om ni precis träffats för första gången.
Jag vill bara hjälpa dig.
Vi åker, okej?
Snälla.
-Det blir en katastrof. -Vadå "katastrof"?
-Släpp inte min hand igen. -Inte du heller.
Jag älskar dig fortfarande jättemycket.
Jag saknar oss.
Jag med. Låt oss bara ha kul.
Grönt te. Med ingefära.
Det kan bota din baksmälla.
-Du gillar sånt. -Tack.
Spriten och ciggen knäckte mig. Har du fått din väska?
Ja.
-Saknas nåt? -Nej.
Bra.
Smaskens.
Var det gott?
Terapeuten hade visst rätt.
Igår gjorde oss gott.
Ja, jag håller med.
Vi skrattade.
Vi var glada som förr.
Och vi pratade. Vi hade inte pratat så mycket på länge.
Och vi bråkade inte.
Inte med varandra.
-Just det. -Har du ont i handen?
Nej, den är okej.
Igår såg jag den gamla Mehmet i dina ögon. Den Mehmet som vill ha mig.
Minns du vad hon sa?
"Om ni träffades igen, skulle ni falla för varandra?"
Det skulle jag.
Ja, jag skulle falla pladask för killen jag träffade igår.
Men vi träffades inte igår.
-Vad menar du? -Jag menar att inget har förändrats.
Det som tog oss hit har inte bara försvunnit.
Igår var en av mitt livs mest minnesvärda kvällar.
Men tillbaka i Istanbul kommer vi att börja bråka igen.
Vi kommer att förstöra varandras liv igen.
Jag vill inte vara den kvinnan. Som är sur och alltid skriker.
Jag hatar att vara så.
Att försöka vara mig själv men en samtidigt oss…
-Jag kan inte ge dig det du vill ha. -Vad ville jag ha av dig?
-Vad har jag nånsin krävt av dig? -Du sa det igår.
-Jag vill inte ha barn. -Okej.
-Jag kan inte. -Jag kommer aldrig vilja bo här.
Därför bör vi släppa taget om varandra.
-Finns det nåt annat sätt? -Tusentals.
Jag sa det igår. Det viktiga är att man väljer att bo ihop.
I stället kastar du bort oss genom att hellre vilja bo här.
-Så himla synd. -Kastar jag bort oss?
Visst, det är mitt fel.
Du vill skiljas, inte jag.
-Eller, det ville jag inte. -Du kunde ha stöttat mig.
Istället för "jag är här för dig" säger du "gör det inte, det vore synd".
Så här är det. Gäller det ditt jobb, stannar livet upp.
Gäller det mina livsdrömmar är jag självisk.
Mitt jobb?
Jag offrade mig själv helt!
Jag jobbar röven av mig för din skull!
Och du tänker flytta utomlands?
Det rättfärdigar tydligen att du är otrogen.
Det var jag inte.
Du ljuger för dig själv.
Vi vet båda vad som hade hänt om jag inte kom på dig.
Serin, jag var inte otrogen. Jag är inte den typen.
Det var du som lämnade din pojkvän för mig.
Ut.
Gå!
Vi ska skilja oss.
Datumet är bestämt. Du fattar det, va? Det är ingen lek.
-Jag kommer sent till intervjun. -Din intervju…
Ditt jobb är så viktigt. Och den här jävla staden!
Allt är viktigare än mig!
Och så säger du att du älskar mig. Så sa du igår.
Ja, jag älskar dig, men jag vill inte det här. Fattar du inte?
Som du vill.
Jag vill inte vara med nån som inte vill ha mig.
Så du ska ge dig av?
Ja. Jag har hittat ett ställe på Upper West Side.
Närmare jobbet.
Jag har nåt åt dig.
Från Mehmet.
Åh, tack.
Det var kul att få träffa dig.
Serin, det här är första gången som jag skriver ett brev.
Jag vet inte om det blir bra men jag försöker.
Du kanske har en poäng.
Kanske kan jag förklara bättre i skrift än muntligen.
Du hade rätt.
Jag kunde kanske inte vara en så bra man som du ville ha eller förtjänade.
Om jag inte kunde få dig att känna
att jag stöttar dig i allt du vill göra och drömmer om…är jag ledsen.
Jag är jätteledsen
om du kände att jag inte längre älskade eller förstod dig
även om bara för en dag.
Jag är så rädd att mista dig att jag faktiskt gör det.
Ja, vi hade båda drömmar när vi träffades
och med tiden fick vi släppa några av dem.
Kunde vi ha gjort bättre än att klandra varandra för det?
Jag vet inte.
Men en sak vet jag.
Även par som blir gamla tillsammans bråkar ibland.
-Vi är redo. Kom. -Okej, jag kommer.
De blir också trötta och uttråkade och vill ge upp ibland.
Det finns bara en orsak till att de inte gör det:
Tron på att de hittar varandra i sitt hem efter allt och alla är borta.
Det jag kallar "hem"
och du kallar "kärlek" eller "passion" är faktiskt den tron. Tror du inte det?
Jag ville att vi skulle ha den tron. Jag ville det så mycket.
Att det var vi mot världen och att vi skrek "vi är ett".
Jag önskar så att vi inte gav upp.
För jag… Jag är fortfarande galet kär i dig.
Du har fortfarande returbiljetten. Ångrar du dig, tar jag Istanbul-flyget.
Hakan lite till höger, lite upp. Sådär. Toppen.
-Jag ber så hemskt mycket om ursäkt. -Är allt okej?
Ja, allt är okej. Jag…
-Jag måste sticka. -Behöver du nåt?
Nej. Tack för allt, men jag måste sticka.
-Okej… -Förlåt.
Hej då.
-Snälla. Snälla! -Nej.
-Det är för sent. -Min man är ombord. Snälla.
-Okej, men vi behöver ditt pass. -Okej. Tack.
Ursäkta mig.
-Får jag? -Vart ska du? Gaten är stängd.
-Men min man är ombord. -Tyvärr, men ni får inte gå ombord nu.
-Du kan inte bara lämna planet så. -Jag har ångrat mig.
-Jag ber om ursäkt. -Sir!
Man kan inte bara lämna planet så. Jag måste ringa polisen.
Gör det, men jag flyger inte.
-Förlåt. -Jag måste föra bort dig.
Ring någon.
Jag flyttar inte utan att du vet. Jag fattar varför du är arg. Förlåt.
Fick du jobbet?
Jag tackar nej.
Kan vi förbli gifta?
Ursäkta mig, men jag måste föra bort dig.
Kan du ge oss en sekund, tack?
Alltså…
Hon är min fru och hon följer med mig.
-Om gaten inte är stängd. -Ett ögonblick, okej?
Tack. Jättesnällt.
Är det okej? Okej.
-Sir, det är okej. Vi hämtar din fru. -Tack.
-Ditt pass?
Kom här!
Tack! Hej då!
Seriöst? Är det här ett skämt?
Fan också.
Den är borta.
Alltså…
Den är borta.
Undertexter: Rasmus Edlund