Atenție! Acest film conține scene care pot afecta emoțional.
Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Michael era fratele meu mai mare.
Era un copil minunat, foarte iubitor, foarte bun.
Mike era un băiat foarte fericit.
Era bun la sport. Avea mulți prieteni.
Era un fel de supererou.
Dacă aveam probleme, apelam la Mike.
Mikey era foarte ager.
Era foarte bun în tot ce făcea,
deși n-ai fi zis.
Cred că a făcut-o pentru că așa a vrut.
A ajuns pe cel mai înalt vârf din lume.
Mike voia să-și testeze limitele.
Să vadă cât de departe poate ajunge, cât de sus poate ajunge.
A murit la 22 de ani.
A devenit cel mai tânăr britanic care a ajuns în vârful Everestului.
UN BRITANIC MOARE DUPĂ O ASCENSIUNE-RECORD PE EVEREST
L-au abandonat pe munte.
E un mod groaznic de a muri.
TRAGEDIA NOASTRĂ DE PE EVEREST
După 20 de ani, din senin,
am primit o fotografie cu un cadavru, făcută lângă vârf.
Ar putea fi Michael.
Inima îmi spune să mergem să-l căutăm.
Iar dacă putem,
să-l aducem acasă.
ÎN CĂUTAREA LUI MICHAEL
Bravo! Privirea înainte!
Numele lui Theodore este „Theodore Frederick Michael Matthews”.
Am vrut ca Frederick și Michael să fie prenumele nostru,
fiindcă tatăl meu, care a murit, se numea Frederick,
iar Michael e numele fratelui lui Spenny.
Aveam zece ani când a murit Mike.
Ai grijă. Concentrează-te.
Pare ciudat,
pentru că am 33 de ani acum, iar el a murit la 22 de ani,
deci sunt mult mai în vârstă decât era el.
Bravo, T.T.!
Dar îl consider fratele meu mai mare.
Pot s-o fac.
Pedalează!
La începutul relației,
când am început să ne cunoaștem mai bine,
mi-a spus despre MIchael,
și mi s-a părut șocant.
E foarte trist.
Cred că pierderea lui a fost mai dificilă decât își poate imagina.
Niciunul dintre noi nu s-a gândit la posibilitatea găsirii cadavrului.
Au trecut două decenii de la moartea lui Mike.
A apărut din senin.
Am primit fotografia.
E un cadavru aflat la 8.500 m,
similar cu locul unde se crede că l-am pierdut pe Mike.
Cred că am putea merge să-l luăm.
MUNȚII SCOȚIEI
Dacă vrem să facem asta,
trebuie să fim pe aceeași lungime de undă.
Mai ales mama mea Jane și sora mea Nina.
CUTIA LUI MICHAEL
Ții minte că toți am purtat trandafiri roșii la comemorare?
Da, așa e. Ăsta e.
Și multe scrisori de condoleanțe.
Pot citi ore întregi.
Uite ziarul Yorkshire Post.
„Tânăr englez dispărut după ascensiune-record.
Furtuna transformă bucuria în tragedie.”
Mike trebuia să ajungă în vârf pe 13,
dar pe 14, noi nu știam nimic.
A sunat telefonul.
Am fost chemat sus
și, de cum am intrat în cameră,
se simțea…
o tensiune îngrozitoare în aer.
Mama și tata nu erau în apele lor.
Mi-au spus că a venit furtuna și că Mike a dispărut,
dar trecuse prea mult timp
și mi-am dat seama că a murit.
Nu știi dacă a căzut într-o crevasă sau de pe cornișă,
sau dacă din cauza epuizării
s-a așezat și și-a pierdut cunoștința.
Nu cred că am râs în familie
ani de zile, când eram copil.
Nu prea înțelegeam ce se întâmplă.
Nu mi-am dat seama că nu-mi voi mai vedea fratele.
Am presupus că, deși e înghețat într-un bloc de gheață, îl va dezgheța.
- Îmi place asta. - Da.
- I-a plăcut aia, în mod ciudat, Spen. - Da.
E o poză grozavă.
Șaptesprezece.
Crezi că e momentul potrivit,
după atâta timp?
E momentul ideal să-l aducem pe Mike acasă, să se odihnească.
Sunt sigură că asta și-ar dori.
Categoric.
Nu doar pentru noi, ci și pentru el.
- Da, pentru el. - Și pentru el.
E ceea ce vrem să facem.
Dar oare nu ne lăsăm în voia
visului de a-l aduce pe Mike acasă?
Tot ce avem e poza asta neclară.
MUNȚII STÂNCOȘI
Un nume din expediția lui Mike mi-a rămas în minte când eram mic:
Dave Rodney.
Dave și Mike s-au împrietenit,
au stat în același cort și au făcut ascensiuni împreună.
Și mai important, Dave a fost printre ultimii care l-au văzut pe Mike în viață.
- Dave! - Spencer!
- Ce mai faci? - Mă bucur să te văd.
Bine ai venit în casa din Alberta!
Mulțumesc că m-ai primit.
Intră!
Priveliștea e incredibilă.
Vreau să-ți arăt un fragment de istorie.
Asta am filmat în 1999.
- E uimitor. - Așa e.
Am ceva ce pot băga aici.
Ce scrie? Ce scrie?
Asta e urcușul spre vârf.
Urcușul spre vârf. Nu am nicio filmare cu Mike.
De parcă nu l-aș mai fi văzut…
- pe Mike în fața camerei. - Serios?
Aș vrea s-o văd.
- Ești pregătit? - Sigur? OK, s-o facem.
- Da. S-o facem. - Bine, s-o facem.
Aia e cascada de gheață?
E cascada de gheață Khumbu, deasupra taberei de bază,
în ascensiune spre tabăra unu.
Uite-l pe Mike!
Bravo, Mikey!
Salut!
Ai făcut treabă bună.
S-a comportat ca un profesionist.
Michael o va testa.
Mike trece de parcă n-ar fi mare lucru.
- Uite, sare trepte! - Da, e Michael.
Da?
E în largul lui. Categoric.
- Destul de bine. - Da.
Ce zici, Michael?
Ai făcut baie cu un alt membru al grupului,
nu-i așa, Dave?
Tu ai fost.
În fine…
Îți pot arăta ceva?
Familia a primit un e-mail cu poze cu un cadavru.
Doamne!
Pe Everest, spunând că ar putea fi Mike.
Și mă întreb, mai întâi, ce părere ai.
Bine.
Iar apoi, dacă crezi că ar putea fi el.
- Bine. - Poftim.
- Vai de mine! - Ăsta e cadavrul.
Nu vreau să văd toată…
Ar putea fi…
S-ar putea.
L-am recunoscut imediat.
Spencer, ăsta e costumul purtat în ascensiunea din 1999.
Doamne!
Dar ar fi fost exact la fel și pentru Michael.
Asta purta în acea zi.
I-am văzut costumul în poze cu el în vârf.
E uimitor să-l vezi. Da.
E ciudat…
Crezi că e același costum?
Din unghiul ăsta, Dumnezeule…
Vezi porțiunea roșie de aici, unde se vede velcroul?
Asta e, chiar acolo.
- Velcroul… - Da. Acolo.
Atunci ai putea spune: „Nu văd o mânecă neagră.”
Nu se vede fiindcă e acoperită.
Nu-i așa?
- Să vedem. - Da.
Dar mai e și negru. Uite, așa arată.
E singura fotografie, nu?
Da. E tot ce avem.
- Nu se poate! - Știu.
Dar ar putea fi, nu?
Ascultă, îmi dă speranțe pe care nu le-am mai avut.
Simt că acum îl pot găsi pe Mike.
Ar putea deveni realitate.
Trebuie să vedem cum putem face asta, cum putem planifica.
Mi-ar plăcea să urc pe Everest.
Să nu-i spun mamei, asta ar fi o problemă.
Nu sunt alpinist,
dar există cineva pe care îl cunosc de mult timp
și al cărui sfat chiar l-aș aprecia.
LONDRA, ANGLIA
Îmi amintesc că eram la școală, în amfiteatru.
Erau vreo 400-500 de copii în sală
și a intrat un tip
care zicea că e cel mai tânăr englez care a urcat pe Everest.
- Bear! - Salut!
Ce mai faci?
- Ești bine? - Da.
Nu ne-am văzut de mult.
- Ce faci? - Da.
E palpitant. Hai la bord!
Mersi.
E distractiv, asta înseamnă viața pe râu, Spen.
E o zi în care ți-ai dori să ai o casă plutitoare.
După ce m-am întors de pe Everest,
între expediții,
am vorbit la școli, am fost la multe școli.
Îmi amintesc că o dată m-a luat prin surprindere.
Stăteam cu toți colegii mei care credeau că e extraordinar.
Eu eram convins că fratele meu e mai bun.
Eram un băiețel încrezut.
Puștiul a ridicat mâna, foarte calm și încrezător.
M-a întrebat: „Îl știi pe Michael Matthews?”
I-am spus:
„Cred că fratele meu a fost cel mai tânăr englez ajuns în vârf.”
Nu se auzea nici musca.
Știa exact cine era Michael, iar asta m-a surprins.
M-am dus la el, l-am îmbrățișat
și i-am spus că fratele lui e incredibil.
Iar recordul a fost întotdeauna al lui.
La sfârșit, m-a îmbrățișat
și mi-a spus cât de genial e Mike,
cum l-a cunoscut și cât de rău îi pare.
Țin minte că i-am zis:
„Nu voi putea umple niciodată golul lăsat de un frate mai mare,
dar te voi susține mereu.”
Care-i treaba cu Everestul?
Everestul e în viața mea de când mă știu.
Are un soi de cruce roșie pe el.
Aș vrea să mă duc acolo, să-l aduc acasă.
Voiam să te întreb unde ai merge.
- Rămâi în tabăra de bază? - Problema e
că una dintre cele mai periculoase părți ale muntelui e
cea dintre tabăra de bază și tabăra 1, prin cascada de gheață Khumbu.
E ca apa dintr-o cascadă,
doar că e înghețată.
Nu contează cât de mare, de puternic sau de hotărât ești,
dacă locul și momentul sunt nepotrivite
și începe să se formeze un bloc uriaș de gheață cât o catedrală,
s-a terminat.
Într-un fel, e ca și cum ai trece prin ghearele morții la început.
Pentru ce?
Ca să ajungi în tabăra 1, puțin mai aproape?
Nu trebuie să te lași mânat de orgoliu.
Dacă ajungi în tabăra de bază,
nu uita că ești deja la 5.500 m altitudine.
Trebuie să fii cu mintea întreagă.
Când începi să urci, e mai puțin oxigen și decizii mai proaste.
Dacă-l găsești pe Mike, îl aud țipând tare.
În medie, dintre cei care încearcă
să urce pe Everest în fiecare an, șapte își pierd viața.
E o statistică de care trebuie să ții seama
când vrei să-ți împaci familia,
nu s-o faci să sufere și mai mult.
Du-te în tabăra de bază.
Fii om de bază, ajută la coordonare, dar rămâi acolo.
O să-mi fie greu.
- E spiritul familiei Matthews. - Da.
și te înțeleg.
Dar, în același timp, după cum știi,
niciun munte nu merită să-ți dai viața pentru el.
Rămâi în viață, ai pentru ce trăi, oamenii te iubesc.
Da.
Există un interval scurt în care poți escalada Everestul,
iar acum avem o problemă în acest sens.
Așteptăm al treilea copil. De-abia îl aștept.
Nu va mai trebui să fiu însărcinată.
- Șezi! Șezi! - Șezi!
Trebuie să nască exact când ar trebui să plec.
Bravo!
Dacă ar fi fost primul copil,
cred că ni s-ar fi părut mai greu decât e.
Dar fiind al treilea, poate e bine?
Nu știu.
Gigi, vrei să vii să-l gâdili pe Theodore?
Gigi, du-te și gâdilă-l pe Theodore!
Pentru Spencer, ar fi un lucru bun
să-și aducă fratele înapoi.
Cred că mi-a înăbușit
multe emoții.
Pierderea unui frate e greu de procesat când ești atât de tânăr.
Nu!
Am avut o copilărie fantastică,
dar faptul de a da dovadă de slăbiciune, de a plânge și a-ți manifesta durerea
nu era privit cu ochi răi, fiindcă pur și simplu nu făceam așa ceva.
Familia noastră era
o familie care nu dădea bir cu fugiții în fața greutăților,
inclusiv mama.
L-am văzut vreodată plângând?
Da, l-am văzut plângând. Nu plânge la nașteri.
Dar l-am văzut plângând de vreo două ori.
Pune-i Regele Leu și o să plângă.
Pa, prințeso!
- Pa! - Noapte bună!
Te iubesc, Gigi!
Te iubesc, mami!
Noapte bună, Gigi!
Gata.
Ce părere ai de călătorie?
Cred că va fi grozav, cred că ți se va părea greu.
- Ce să-mi fie greu? - Cred că ți se va părea
mai greu decât crezi.
Emoțional vorbind?
Da.
Va trebui să identific cadavrul.
- Da. - Da.
Ce părere ai?
Dacă trebuie s-o facă cineva, e bine că sunt eu acela.
Da.
Nu știu, sper să fie un catharsis.
Sper să fie destul de…
- Știi ce zic. - Cred că vor fi multe emoții.
Nici nu-ți vei da seama
ce ai simțit în legătură cu moartea lui.
Cred că va fi greu să-ți vezi fratele așa.
Mie mi-ar fi foarte greu.
Trebuie să te pregătești
pentru că ar putea fi foarte greu să-l vezi așa,
dar cineva trebuie s-o facă.
Toată treaba asta mă entuziasmează.
Știm că Mike a dispărut undeva între vârf și tabăra 4.
E una dintre cele mai ample misiuni de căutare și recuperare din istorie
Am nevoie de cea mai bună echipă de căutare. De cei mai buni oameni.
Am luat legătura cu un alpinist remarcabil, Nims Purja,
care a escaladat cele mai înalte 14 vârfuri din lume în șapte luni.
Această căutare va fi o misiune dificilă.
Trebuie pregătită cu mare atenție,
fiindcă nu e o ascensiune directă spre vârf.
Trebuie să căutăm pe tot muntele.
Trebuie să vedem Balconul.
Trebuie să căutăm pe versantul nordic
precum și în jurul acestei porțiuni.
E dificil să cauți chiar și la nivelul mării,
pe un teren de fotbal.
darămite pe acest munte imens unde mori la propriu,
fiindcă nimeni nu poate supraviețui la peste 8.000 de metri,
de aceea se numește zona morții la altitudini de peste 8.000 de metri.
Probabil, vom face cel puțin două căutări
și pentru asta trebuie să urcăm de patru ori la 8.000 de metri.
Pregătirea rapelului, pilotarea dronelor,
desfășurarea căutărilor în această zonă a morții.
Știm prea bine cât de periculos poate fi Everestul.
Dacă i s-ar întâmpla ceva
oricui altcuiva care-l caută pe Michael,
n-ar mai merita efortul.
Există riscuri în tot ce facem în viață,
dar la asta mă pricep și sunt optimist.
BUN-VENIT PE LUME, MICUȚULE!
Bun-venit acasă, frățioare!
Otto are opt zile?
- Da, are opt zile. - Are opt zile.
Deja arată bine.
E o sincronizare nefericită,
sezonul de ascensiuni ține cât ține.
Dacă n-o facem acum, o facem la anul.
Aș prefera să fiu aici, cu familia,
dar ceea ce facem noi e grozav.
Sincer, nu-mi place că Spenny pleacă.
Nu-i nimic, iubito.
O să ținem legătura permanent.
N-o s-o ținem.
- Ba da! - O să fii pe Everest.
- Da, acum e Wi Fi și pe Everest. - Bine.
Cred că copiii mă vor înnebuni cât timp vei fi plecat,
pentru că vor vrea să te întorci.
O să am un pat plin cu trei copii.
Cred că facem un lucru bun
și ne vom întoarce repede.
Da, sper că cu Mike.
Sper să-l găsești.
Abia aștept să fie gata.
- Îmi va fi dor de tine. - Îmi va fi dor de tine, Spenny.
Să fii înapoi în trei săptămâni.
Mă întorc de îndată ce-l găsim,
dar nu va dura mult, fii liniștită.
MUNȚII HIMALAYA
E extraordinar să simți din nou pământul sub picioare.
Ne-am gândit mult înainte să venim aici.
- Poftiți. Bun-venit în Nepal! - Mulțumesc, dle.
- Cum a fost zborul? - A fost în regulă.
Bine. Să mergem!
Sonam, ghidul care mă însoțește, e fantastic.
E bine să fii pe mâini bune.
- Asta e echipa. - Da.
Asta e echipa care merge cu noi până în tabăra de bază.
Puternici.
Luați-vă bagajele și să mergem!
Mulțumesc, frate.
Facem opt zile până la tabăra de bază,
unde ne vom obișnui cu altitudinea.
Vom urma același traseu pe care l-a urmat și Mike.
Abia aștept să retrăiesc clipele trăite de el în ultimele lui zile.
- Sunt mori de rugăciune. Da. - Mori de rugăciune?
Aduc noroc.
- Să-mi pun o dorință? - Da, pune-ți.
Mike a fost pe Everest cu Jamie Everett.
Lucram în același birou din Londra.
Într-o după-amiază, Mikey era la biroul lui.
Am intrat, am aruncat o broșură și am întrebat
dacă urcăm pe Everest.
Îmi amintesc clar
că s-a uitat la mine și a zis: „Bine.”
Amândoi mai făcuserăm ascensiuni.
În Elveția am făcut niște ascensiuni,
apoi am fost pe Aconcagua, în America de Sud.
Interviu special Jamie Everett, Tabăra 1, ora 09:00.
Îi spuneam Taurul.
Ca un taur bătrân, se urnea greu,
dar nu se mai oprea.
Apoi, am ajuns pe Everest.
Drumeția cu Mike a fost uimitoare.
Parcă eram într-un filmuleț pe National Geographic.
Au trebuit să se acomodeze, așa că m-am alăturat lor.
Eu și Jayne tocmai ne logodiserăm.
Aveam o cameră video.
E minunat.
Suntem la Chaurikharka,
iar asta e căbănuța unde vom înnopta.
E foarte important să avem înregistrări de dinaintea nunții.
Am ajuns, e două și un sfert. Suntem un fel de echipă de recunoaștere.
Mike ajungea mereu printre primii.
În timp ce Mike a ajuns aici cam acum o oră.
Echipa de super-recunoaștere.
Toți eram epuizați, iar el era acolo, făcuse duș, se pregătise.
Eu eram mereu cel gras și lent,
iar Mikey era mereu cel care,
urca pe munte ca un șobolan pe conductă.
Iacii chiar trec podul, nu?
Fără mâini.
Mike spune că e ca un jacuzzi.
Sunt sigur că e la fel și aici, nu?
E răcoritor.
Da, Mike a ales un loc bun pentru înot.
Suntem aproape de Namche.
E uimitor! Cum ajung lucrurile aici?
BUN-VENIT LA NAMCHE BAZAR!
Am ajuns.
O mică urcare pe deal.
Îmi amintesc cum era acolo. Era un pic de civilizație.
E ca o farmacie întreagă.
- Așa e. Da. - E o nebunie.
Iată-i pe Jamie și Mike jucând biliard în Namche.
Masa de biliard de la cea mai mare altitudine.
Am citit în ghiduri
și am crezut că e o piscină.
Perfect.
Sincer, nu mă așteptam ca drumeția să fie atât de frumoasă.
M-am gândit că e mai degrabă ceva tern,
că drumeția va fi plictisitoare,
dar sunt de-a dreptul uluit de ce văd.
Se vede Everestul aici.
E cel de acolo sau cel
- din stânga? - Cel din mijloc,
ca o piramidă.
Uite-l!
Ăsta e.
Văd pentru prima oară cel mai înalt munte din lume.
Mi-am dat seama imediat că facem un lucru important.
- Perfect! Îmbrățișează-mă, frate! - E frumos!
- Da. - Am ajuns.
- În sfârșit, nu? - Fantastic!
N-am mai fost atât de aproape de Michael de 23 de ani.
Știind că Mike e acolo,
ne-am dat seama de importanța lucrului pe care-l facem.
Se vede ce viteză are vântul dinspre el.
Vântul bate cu 160 km/h.
Asta e mănăstirea din Tengboche. Acolo e o cană.
Cred că exista tendința de a accepta ideea
că, făcând lucrurile cum trebuie,
soarta ar putea fi mai favorabilă.
Era foarte important pentru ei să primească binecuvântarea călugărilor.
Era o parte din ritualul de trecere.
Da, o iei în serios.
Simțeam că e nevoie de o rugăciune.
M-am trezit rugându-mă să reușim
și să-l găsim pe Mike.
Mă gândeam tot timpul la el.
Există un monument la doi pași,
dedicat celor morți pe Everest.
Tuturor celor pieriți pe munte?
Pieriți pe munte.
Ce frumos!
Data asta.
E din anii '20.
1922 e cel mai vechi înregistrat vreodată.
Da.
Toți erau șerpași.
8 iunie 1924, George Mallory, Andrew Irvine.
George Leigh Andrew Irvine.
Doamne, ce mulți sunt!
Uite! Michael Matthews.
- Englez, 13 mai. Sonam, uite! - Da?
- E fratele meu. - Da?
- Michael Matthews. - Michael Matthews.
Englez, 13 mai. La sfârșitul săptămânii viitoare.
- Așa este. - Imaginează-ți, dacă l-am găsi
pe 13 mai, ar fi extraordinar.
Ca familie, n-am avut de ales decât să ne împăcăm cu moartea lui Mike.
Văzându-i numele scris în metalul rece,
mi-am amintit de felul în care a murit Mike.
Tabăra de bază.
TABĂRA DE BAZĂ 5.360 DE METRI
E uriașă. E ca un oraș.
Asta e. Misiunea începe acum.
- Noroc, frate! - Noroc!
- Mulțumesc mult pentru tot! - Succes!
Cel mai bun ghid din Nepal.
Pe curând, prietene.
- Pe curând! - Da.
Călătorie plăcută!
- Drum bun! - Și ție.
Frate.
- Eu plec. - Bine.
- Ai ditamai tabăra aici, frate. - Da.
E uimitor.
Bine, Spence.
- Salut, băieți! - Salut!
Bun-venit la cortul de planificare!
Vreau să încep prin a vă mulțumi pentru participare.
E o misiune de căutare și recuperare foarte importantă pentru noi.
Deci…
Băieți, Mike a dispărut
între vârful sudic și zona asta.
Balconul e la 8.450 m,
iar vârful sudic
are 8.750 m, și e o zonă uriașă.
Odată ajunși în poziție, vom folosi drona.
Îi avem pe Suman și Brodie.
- Bine, grozav. - Suman a fost deja
la 8.600 de metri, deci e super-aclimatizat.
Fantastic! Mulțumesc.
Putem folosi drona de la 500 de metri de locul de unde decolăm.
Din tabăra 4, ar trebui să putem ajunge la Balcon.
să ne apropiem cât mai mult de munte, ca să verificăm.
Fantastic! Asta purta.
Același rucsac, costumul, un costum roșu cu puf North Face Himalayan,
identic cu acesta, deci asta căutăm.
Evident, e decolorat.
Acum, va avea alte culori,
ca să vezi unde sunt peticele.
Avea un sistem de oxigen rusesc, dar avea un tub britanic sau american,
care era gri-albăstrui.
Avea bocanci negri
și o căciulă North Face albastră cu margini negre.
Purta un Rolex din oțel inoxidabil,
cu o brățară ca asta.
Un ceas asemănător cu ăsta, la mâna stângă.
- Asta ne trebuie. - Da.
Pe spate, e o poză în care ar putea fi el.
A fost făcută de cineva în 2017, și acesta e unul dintre motivele
pentru care am crezut că am putea să-l găsim.
Ei spun că poza asta e sub Balcon.
- Sub Balcon. - El spune
că e cadavrul unui indian.
- Al cui? - Al unui indian, nu al nostru.
- Nu e el. - Nu e el.
Singura pistă pe care o aveam și care credeam că ne va duce la Mike
a fost spulberată imediat.
Ni s-a spus că e vorba de un alpinist indian.
Nimeni nu era sigur că e Mike,
era doar o pistă promițătoare.
În ceea ce ne privește,
vom căuta peste tot
între Balcon și vârful sudic
și vom face totul pas cu pas.
Ar fi fantastic.
Baftă! Baftă!
Am încredere că echipa e grozavă
și că va cerceta toată zona de căutare.
Baftă, frate!
Dacă Mike e vizibil, îl vor găsi.
E important să rămânem optimiști.
Va trebui să căutăm mai mult.
Sunt multe elemente de luat în calcul.
Altitudinea, condițiile meteorologice.
Vom căuta mult în zona morții.
- Mulțumesc. - Mă duc la stația radio.
- Salut, Spencer! - Ai grijă!
- Adu-i cu bine înapoi! - Sigur.
- Pa, frate! - Pa, frate!
- Ai grijă de tine! - Da.
De la bun început, mai multe turnuri de gheață
se prăbușesc instantaneu.
CASCADA DE GHEAȚĂ KHUMBU
Cascada de gheață Khumbu e periculoasă, dar uimitoare.
E un râu de gheață care vine spre tine cu o viteză medie de un metru pe zi,
deși s-ar putea să nu se miște zece zile
pentru ca apoi, brusc, să vină cu mare viteză
și să te distrugă complet.
De aceea ne punem în mișcare așa devreme, când totul e încă înghețat.
Nu știi ce te așteaptă,
nu știi dacă locul unde scara orizontală
era ieri nu s-a închis…
Sau dacă o coardă verticală
nu mai e acolo.
N-ai de unde să știi.
Mie și lui Mike ne plăcea mult acolo.
Salut, Michael!
Salut!
E grozav, nu-i așa?
Ai fixat scara aici?
Da. E așa.
Da. Da.
E în regulă, să vedem dacă și el e bine.
Frumos!
Ce zici, Mike, e bine acum?
- Da, e bine. - Da.
După cascada de gheață Khumbu,
veți ajunge la tabăra a doua,
numită și Valea Tăcerii.
VALEA TĂCERII 6.100-6.400 M
Știți ceva…
Noi îi spunem Tigaia, fiindcă e foarte fierbinte.
Razele soarelui se reflectă din zăpada albă,
și nu e plăcut.
- Nu e vânt. E soare, e prea cald. - Nu e vânt.
Sunt transpirat tot.
Alpiniștii fac arsuri pe cerul gurii
când încearcă să tragă aer în piept,
iar razele ultraviolete îi ard.
Fie o lași să te scoată din minți, fie te distrezi puțin.
TABĂRA DOI
Ne bucurăm să vedem tabăra 2,
cu cortul cu cupolă din dreapta.
Eu și Mike Matthews stăm în el.
Între tabăra 2 și tabăra 3 e gheață cu o pantă de 30, 40, 50, 60 sau 90 de grade.
Doamne, cât de dur e!
N-am energie, trebuie să mănânc și să beau.
O să fie bine.
Trebuie să trecem de peretele Lhotse, care e foarte abrupt.
Problema mea e să urc chestiile astea două pe coardă…
până acolo.
Cu o încărcătură de 25 kg, e greu să mergi fără oxigen.
Abia am dat drumul la oxigen.
Ce diferență!
Altitudinea își pune amprenta îngrozitor de mult.
Era clar că Jamie are probleme grave.
Am început să am edem cerebral.
În creier se acumulează tot mai mult lichid.
Îi provoca tot mai multă durere.
Nu-mi mai funcționau picioarele și nu mă puteam ridica.
Era așa de rău, încât a trebuit să-l băgăm pe Jamie într-un sac hiperbaric.
O ferestruică transparentă, ca să nu te simți
ca într-un sicriu.
Jamie e aici de 15 minute.
Crești presiunea pentru a simula o altitudine mai joasă.
E ca și cum l-ai duce jos fără s-o faci efectiv.
Au făcut asta pentru mine timp de cinci sau șase ore.
Când am ieșit din sac, m-am gândit: „Dacă rămân aici, mor”.
Așa că am terminat.
Nu voia să renunțe la ascensiune, dar a fost nevoit.
Am luat niște lucruri. Mi-am luat rămas-bun de la Mike.
Și asta a fost.
Suferă că s-a întors.
Suntem foarte aproape de Banda Galbenă.
De acolo, vom traversa Pintenul Geneva și Pasul de Sud.
Când vei ajunge la capătul Pasului de Sud, o să te sperii.
TABĂRA PATRU
Nu voi uita niciodată când am văzut prima dată tabăra 4.
Un loc unde oamenii n-ar trebui să meargă.
Îi vezi pe oameni încercând să supraviețuiască.
Nu le pasă de nimic.
Vor doar să ajungă în cort, să se întindă.
Îți faci griji pentru viața ta.
Pe planetă, există doar 14 munți
cu o înălțime de cel puțin 8.000 de metri,
iar aceasta este zona morții,
unde omul nu poate trăi,
indiferent cât oxigen suplimentar ar primi.
E doar o chestiune de timp.
A fost o zi de odihnă, deși am avut ceva emoții,
din cauza cărora nu ne-am odihnit cum ar fi trebuit.
Ne îngrijorează numărul de tuburi de oxigen,
de regulatoare, de măști și altele asemenea.
Câțiva dintre noi eram foarte îngrijorați din cauza oxigenului.
Trebuiau să aibă sisteme rusești de oxigen,
dar s-a dovedit că aveau sisteme rusești
și tuburi din Marea Britanie și SUA, care nu se potriveau.
Ne asigurăm că toate piesele se potrivesc.
Am pregătit oxigenul,
masca și regulatorul, dar nu l-am conectat la nimic.
În tabăra de bază,
cineva a spus „că dacă pilești puțin marginea
și pui regulatorul, ar trebui să meargă.”
Ce zi am avut! Trebuie să-mi trag sufletul.
Dacă nu m-ar fi încurajat bunul meu prieten Mike Matthews,
nu știu dacă aș fi reușit.
Cum te simți?
Mă simt bine.
- Da. - Tușesc puțin, de la aerul uscat,
dar sunt sigur că supa lui Dave va rezolva totul.
Bine. Ceva de adăugat pentru telespectatori?
Supa de aici arată minunat.
- Da, hai să vedem! - Da, s-a terminat.
Se pare că putem mânca.
Mergem la culcare, iar apoi continuăm urcușul spre vârf.
Salut, Michael!
Sunt sigur că Mike ar fi fost entuziasmat,
gata de urcușul spre vârf, dar ar fi putut fi și
agitat sau chiar temător.
Singura consolare e că nu avea de unde să știe
că mai avea câteva ore până la moarte.
Cred că era în jur de ora 22:00
când ne-am echipat și ne-am pregătit de plecare.
Urcam cu Denis.
E cel mare. Să sperăm că vremea ține cu noi.
Perfect.
Eu și Denis am urcat pe munte puțin mai repede decât ceilalți doi.
De pe vârful Everestului,
m-am uitat în jos la lumea de sub mine
și am văzut norii de dedesubt.
Era o căldare.
N-o să uit niciodată
clipa când l-am văzut pe Mike la baza Treptei lui Hillary.
Eu coboram, iar el încă urca.
Ne-am privit în ochi,
iar el a zis „Ai reușit, amice?”
I-am spus: „Sigur, acum e rândul tău.”
Coborând spre vârful sudic, am simțit nevoia să mă întorc cu fața spre el,
să-l mai văd o dată.
Tocmai ajunsese în vârful Treptei lui Hillary
și s-a întors și el cu fața spre mine.
M-am uitat în sus și i-am făcut așa,
iar el a făcut la fel.
Am făcut cu mâna.
Credeam că înseamnă: „Pe curând, prietene!”,
nu: „Adio!”
Detest să mă uit la poza asta.
Tot ce văd e un tânăr
care e pe cale să-și piardă viața.
Se vede că se chinuie.
Nu poate respira.
E în agonie.
Se ține de ceea ce pare
a fi o eșarfă de rugăciune.
Se agață de ultimele fire de speranță.
Mă tulbură.
Urăsc fotografia asta.
E ora 17:15, pe 14 mai.
Ar trebui să fie una din cele mai fericite clipe din viața mea.
Stau aici…
și mă gândesc la Mike.
Avea 22 de ani.
Cea mai bună explicație care ne-a fost dată
a fost că ghidul mergea în fața lui, mai jos decât el,
din cauza vântului puternic.
La un moment dat, între vârful sudic și Balcon,
ghidul s-a întors, iar Mike nu era nicăieri.
Consider și acum că totul a fost absolut nedrept.
Aș vrea să trec pesta asta, dar…
nici nu vreau să renunț.
Îmi pare rău, Mike.
Odihnește-te în pace.
Doamne!
Suntem la tabăra 4, la Pasul de Sud.
Dacă vedeți acolo sus, asta e zona de căutare.
Sunt sigură că, dacă Mike e vizibil,
îl vom găsi.
ZONĂ DE CĂUTARE
VÂRFUL SUDIC
Acesta e vârful sudic.
Acesta e Balconul, iar porțiunea de aici
e cunoscută ca peretele triunghiular.
Avem foarte multe resurse pe munte.
Avem o dronă.
Avem zece șerpași cu mare experiență.
Vom efectua o misiune de căutare
la 8.000 m.
N-are rost să trimitem oameni la întâmplare
fără să știm unde e indiciul.
Vom folosi drona ore întregi, nu?
Pentru că nu știm unde e cadavrul, să fim sinceri.
Suman e pe cale
să lanseze prima dronă, de la cca 8.300 m.
ZONA DE CĂUTARE 8.300-8.700 M
Nici nu vă puteți imagina cum e să faci față la 8.000 m altitudine.
Nivelul de energie și de forță necesar e uriaș.
E un mare efort să scoți iPhone-ul din buzunar
și să faci o poză.
E greu să faci diferența între cadavre și pietre.
Vârful sudic e aici. Probabil, aici.
Nimsdai, mă auzi? Terminat.
Am consumat trei baterii ale dronei,
dar fără folos.
Va trebui să ne mutăm de aici.
Încep să cred că procesul de identificare
ar putea deveni destul de dificil.
Costumul roșu ar putea avea orice culoare acum,
portocaliu, roz, alb, gri.
Vrei să încerci pe canalul 15? Terminat.
Tabăra de bază, tabăra 4, Spencer?
Spence, mă auzi?
Suntem pe cale să traversăm
ca să putem duce drona la Balcon.
Cred că am găsit ceva.
Dincolo de stânca aia.
Ne apropiem.
E un cadavru aici.
Puneți corzi fixe acolo, coborâți în rapel acolo și aruncați o privire.
Căutăm în afara pistei, așa că riscul e uriaș.
Sunt bocanci Millet, nu sunt marca potrivită.
Nu e Michael.
Să repornim drona și să mai căutăm.
Brodie, Nims, mă auziți? Terminat.
Nu aud nimic. Terminat.
Economisiți bateriile dronei.
Mai e un cadavru acolo.
Fir-ar să fie!
Cu crampon.
Nu.
E un cadavru complet diferit.
Putem spune că nu e Michael.
Să traversăm înapoi.
Nims, tu ești?
Santosh, poți, la interval de 15-20 de minute, să ceri taberei 2
să întrebe tabăra 4 ce se întâmplă?
Voi transmite mesajul.
- O să vă țin la curent. - Mulțumesc.
Nu mai avem ce face.
Toate culorile sunt șterse.
Sunt la fel?
Culorile s-au estompat.
Sapă puțin și uită-te.
Suman mi-a transmis mesajul,
deci se pare că toți sunt în misiune.
- Toți sunt în misiune? - Da.
Da, cred că au văzut ceva.
Bocancii par să se potrivească.
Se pare că se potrivesc.
Dacă se potrivesc, vin.
Vreun cadavru? Drona a văzut vreun cadavru?
Din câte am auzit, ar putea fi un rezultat pozitiv.
- Poftim? - S-ar putea să avem un rezultat pozitiv.
Ăsta e?
Mai caută!
Ne-a derutat piciorul ăla.
E un bocanc vechi și un costum vechi.
Încercăm să găsim o mână cu ceasul lui.
Ar fi dovada perfectă.
Tabăra 4, tabăra de bază, Spencer, sunt Mingma. Mă auzi?
Terminat.
A sunat din tabăra 4,
am preluat apelul. A zis că a găsit niște cadavre,
dar s-a întrerupt.
N-am putut comunica toată ziua.
Tabăra de bază, tabăra 4, recepție.
Spencer, ce mai faci?
Bine. Abia aștept să văd ce faceți voi.
Toți suntem bine.
Fantastic! Ați avut noroc?
Avem trei cadavre acolo sus.
Avem un cadavru asemănător.
Doamne!
Au găsit un ceas.
Crezi că e el sau nu?
Evident, aveam pista cu ceasul.
Nu e Rolex.
Bine, mulțumesc.
Bine.
Uneori, optimismul meu necontrolat
nu mă ajută, și…
Speram să-l găsim.
Eram sigur că vom găsi cadavrul.
Dar nu l-am găsit.
E foarte frustrant.
Îmi pare rău.
Dacă trebuie să plecăm acasă și să-l lăsăm pe munte,
totul va fi fost în zadar
și va fi fost un simulacru.
Pur și simplu, nu e grozav.
Când va fi mai puțină zăpadă, poate vom avea câteva șanse.
Săptămâna viitoare, mergem și ne mai uităm o dată.
Să sperăm că-l găsim pe Michael.
Uite-l!
- Ce faci, frate? - Bine.
Ești bine?
- Da. - Bine.
Fratele meu.
Mulțumesc, mulțumesc.
A nins mult
și tot muntele e acoperit de zăpadă.
Da.
- Ești bine? - Da.
Mă bucur mult că ești teafăr.
E posibil să fi trecut pe lângă Mike,
dar, dacă e sub zăpadă,
nu le putem cere să curețe zăpada.
- Te simți bine, sănătos? - Da.
De-abia aștept să revăd înregistrările, în caz că vedem un bocanc, o mănușă,
sau altceva ce ar putea duce la un alt indiciu,
la o nouă pistă pentru următoarea căutare.
- Deci ăsta e Pasul de Sud. - Da.
Deci ăsta e vârful sudic.
- Ăia sunt oameni? - Da, sunt oameni.
Ce?
Vedem omul, aici un alpinist, aici alt alpinist.
Doamne! E uriaș!
Căutăm un corp de mărimea asta?
Sunt ca niște puncte.
Acolo sunt doi…
- Oameni. - Da.
Acum, înțeleg dificultatea.
Drona nu ne oferă rezultatele la care speram.
Sunt cadavre peste tot pe munte, multe piste de identificat,
dar nu e cazul.
Mai avem idei de explorat.
Dar e greu de acceptat ideea
că e posibil să nu-l găsim pe Mike.
Nu era ceva sigur.
Când am dat peste alte cadavre,
mi-am dat seama că sunt multe familii în situația în care suntem noi,
fără șansa de a-i aduce acasă pe cei dragi.
Doi alpiniști nepalezi, un alpinist din SUA,
China, Coreea de Sud, Noua Zeelandă.
Alt nepalez.
Sunt rămășițele multor oameni pe munte.
Încep să cred că, dacă nu-l găsim pe Mike,
dar avem resursele și capacitatea de a ajuta altă familie,
ar trebui să ne ocupăm de asta.
Mă întreb dacă are logică
sau dacă e prea periculos
să luăm un alt cadavru.
Un șerpaș, a cărui familie ar vrea să-i recupereze rămășițele.
mă întrebam dacă știi vreun caz la care am putea ajuta.
Ideea e grozavă.
Unii oameni, unele familii,
n-au avut norocul să aducă cadavrul.
Continuă să-l cauți pe Mike,
dar încearcă să faci bine altcuiva, în același timp.
Da.
Am speranțe mai mari de la a doua căutare.
Se apropie vara.
Dacă vremea e așa, zăpada se va topi
și cadavrul va deveni vizibil.
Dar e foarte periculos, din cauza căldurii.
Cascada de gheață Khumbu se topește.
Poate crăpa în orice loc.
Dacă nu-l găsesc pe Michael,
de ce să nu facem un lucru bun la întoarcere?
Trebuie să ne grăbim, fiindcă nu vom mai putea trece
prin cascada de gheață Khumbu.
Prioritatea e să-l găsim pe Michael.
Dacă nu e posibil,
recuperarea unui cadavru a cărui locație pe munte e cunoscută,
pare o opțiune viabilă.
Mike avea o legătură puternică cu șerpașii în ultimele lui zile de viață.
M-am uitat pe listă și am dat de șerpașul Wang Dorchi,
care a murit anul trecut.
Echipa lui Nims spune că trupul lui e lângă tabăra 4.
Îl cunosc și pe fratele lui din Kathmandu.
- Namaste! - Namaste! Mingma?
Da, sunt Mingma Sherpa, îmi pare bine!
- Bună, eu sunt Spencer! - Spencer, mă bucur să te cunosc.
- Mulțumesc. - Te rog, ia loc.
- Bună, ce faci? - E mama mea.
- Îmi pare bine. - Bine.
El e fratele meu.
- Mulțumesc. - Cu multă plăcere.
Îmi poți spune ce s-a întâmplat cu fratele tău?
Unde a pierit? Cum s-a întâmplat?
Anul trecut, fratele meu a urcat pe Everest cu un grup de ruși
și a reușit să ajungă în vârf.
Când coboară,
e mort în tabăra 4.
- Îmi pare rău să aud asta. - Da, mulțumesc mult.
Ați încercat să-l recuperați? Să-l aduceți de pe munte?
Suntem foarte săraci, nu putem să-l aducem de pe munte.
Nu am găsit niciun sponsor,
deoarece societățile de asigurări nepaleze sunt foarte slabe.
- Nu pot aduce de pe munte. - Bine.
Câți ani ai?
- Am 33 de ani. - Și eu.
- Da.
- Și eu la fel. - La fel.
- Amândoi ne-am pierdut frații. - Da.
Acum 23 de ani, aveam 10 ani. Și el a urcat în vârf
și a murit în timp ce cobora.
Am încercat să-l găsesc cu familia mea.
E foarte dificil…
- să-l găsim. - Da, foarte greu să-l găsim.
- 23 de ani înseamnă foarte mult. - Da.
Am auzit de fratele tău, fiul dv.
Dacă nu-l putem găsi pe Michael,
- v-am putea ajuta. Pentru că… - Da, gândiți bine.
Dacă e posibil, am vrea să explorăm opțiunea
de a-l aduce acasă la tine.
Stai aici!
Își face griji.
E în regulă.
- Mama și tata au suferit foarte mult. - Și ai mei la fel.
- Iartă-mă dacă am supărat-o pe mama ta. - Nicio problemă. Da.
- Foarte important. - Da.
Poți să-mi spui mai multe despre Wang Dorchi?
Fratele meu are o soție, dar soția lui a murit acum doi ani,
pentru că avea cancer și avea trei copii.
Un copil are nouă ani, unul are șapte ani,
iar unul are șase ani.
Îmi place poza asta. Se poate?
- Da. - Da, e aici.
- Ia te uită! La mulți ani! - Da.
- Când a fost ziua lui? De curând? - Da.
- Și acolo? - Da.
Pot avea grijă de trei copii.
- Aici e copilul tău? - Da, cel mic.
Bună!
Ia te uită, ce drăguț e!
Bună!
Nu pot garanta.
- E vorba de mai mulți factori. - Da. Exact.
Încă îl căutăm pe Mike.
Da.
Dacă vă putem ajuta, Michael și-ar fi dorit asta.
- La fel și familia noastră. - Da.
- Da, mulțumesc mult. - Nicio problemă.
Asta cred că ar trebui să facem.
CASCADA DE GHEAȚĂ KHUMBU A DOUA OPERAȚIUNE DE CĂUTARE
E ultima noastră șansă.
Ca frate al lui Mike, aș vrea să-l găsesc pe Mike.
Uite-l! Își face apariția.
Se vede totul: vârful,
vârful sudic.
Se vede chiar și Balconul, cu peretele triunghiular.
Nu prea e zăpadă.
Perfect pentru o nouă căutare.
Brodie va lansa drona.
Recepționat.
M-am întrebat adesea în ultimul timp
ce aș simți dacă l-am găsi pe Mike.
N-am discutat niciodată pe îndelete cu cineva
despre efectele morții lui Mike asupra mea.
Ar putea declanșa un fel de eliberare.
Ce e aia?
Galben în dreapta.
Mergem să verificăm?
E doar oxigen.
E ceva acolo jos?
E un cort aici.
Nimic altceva.
Vremea de dimineață a fost bună, așa că am folosit deja de șase ori drona.
Acum, vremea se înrăutățește.
Pe ninsoarea asta, nu pot folosi drona.
În acest moment,
suntem la cca 8.500 m.
E foarte greu să rămânem aici.
Echipele mele sunt la Balcon.
Drona n-a avut succes,
așa că echipa mea va coborî în rapel acolo.
Scopul celei de-a doua căutări în această perioadă
a fost să avem cele mai mari șanse să ningă mai puțin,
și ninge.
Spence, aici Nimsdai. Verificare radio.
Da, te aud, Nims.
Evident că a nins mult.
Cred că iar avem ghinion.
Dar am verificat zona care te preocupa,
nu e niciun cadavru care să fie al lui Michael.
Terminat.
Ai spus că nu l-ai găsit pe Michael?
Nu, amice, nu.
Ești convins că tu și echipa ta ați făcut
tot ce se putea
pentru a-l găsi pe Michael?
Sută la sută.
A fost a doua operațiune de căutare. Oprim căutarea lui Michael
și trecem la planul B, cu acordul tău, Spence.
Terminat.
Dacă recomandarea ta e să trecem la planul B, eu sunt de acord.
Timpul trece și suntem încă la 8.000 m.
O să-i dăm bătaie.
Bună, draga mea!
L-ai găsit?
Nu.
Căutarea s-a încheiat.
Și…
Nu l-au găsit pe Michael. Mi se pare foarte trist.
Da.
- E trist. - Credeam că o să-l găsești.
Cred că mama ta o să fie foarte supărată.
Îmi vine să plâng când mă gândesc la mama ta.
Credeam că mă suni să-mi spui că l-ai găsit.
Cred că va fi foarte supărată.
Stai să iau o batistă, scuze.
Cum te simți?
Puțin dezumflat.
Adică…
Ce se întâmplă acum? Te duci să-l iei pe șerpaș?
Da, recuperarea lui Wang Dorchi
e încă foarte periculoasă și destul de complicată,
dar mult mai simplă decât a lui Mike, fiindcă știm unde e.
Ceea ce faci pentru ei e extraordinar,
dar îmi pare rău pentru Mike.
Nu e rezultatul așteptat.
Mi-e milă de ea.
S-o văd pe Vogue plângând așa…
Nu m-așteptam.
Nu credeam că, dacă pornesc în călătoria asta,
o să fac rău cuiva.
Nu vreau s-o fac pe mama să plângă.
Vogue a spus: „E bine să nu uiți că e doar trupul lui, nu sufletul lui.”
Simt că sufletul…
i l-am dezamăgit.
După costum, după bocanci, după tot echipamentul,
precum și după toate informațiile pe care le aveam, evident,
e el, Wang Dorchi, deci da, se confirmă.
Repede, leagă-l cu o coardă!
Trupul lui Wang Dorchi a absorbit multă gheață.
Deci, dacă trupul lui avea să zicem 65 kg,
sunt peste 200 kg.
Foarte greu.
Aici, partea asta stâncoasă e foarte dură.
Trage pe dreapta.
Faptul că familia lui Spencer a ajutat la recuperarea lui
când familia lui Wang Dorchi nu și-a permis asta, e un lucru minunat.
Taci!
E o decizie de admirat.
Fă bine, și o să ți se întâmple numai lucruri bune, asta e credința mea.
Părăsesc Everestul, probabil pentru totdeauna.
Acest capitol din căutarea lui Michael s-a încheiat cu adevărat.
Zbor de-a lungul văii cu altcineva.
Prioritatea acum e să-l înapoiem pe Wang Dorchi familiei lui
pentru a le da ceea ce ne doream atât de mult.
- Bună, ce mai faci? - Namaste, mulțumesc pentru ajutor!
- Îmi pare rău. - Mulțumesc. Nu-i nimic.
Da.
Îl țin.
Hei!
E bine? Da, plânge
pentru că acum n-au tată sau mamă, sunt îngrijorați.
Să sperăm că asta îi va da ocazia
- să-și plângă tatăl cum se cuvine. - Da.
- Bine.
A fost un succes.
- Ai reușit. - Mulțumesc.
- Sunt copiii lui? - Copiii lui, da.
- E al doilea copil al fratelui meu. - Bună!
Iar el e fiul lui cel mic.
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
- Mulțumesc încă o dată. - Sincer, a fost o plăcere.
Bine. Mulțumesc, știu că proiectul tău mă ajută.
Sunt puțin îngrijorat.
- Nu l-am găsit pe fratele tău, Michael. - E în regulă.
Măcar a ieșit ceva bun din misiunea asta.
- Mulțumesc. - Mulțumesc pentru ajutor.
- Pentru puțin. E… - Nu voi uita niciodată ajutorul tău.
Mulțumesc.
O să mă obsedeze o vreme plânsul fiicei lui.
A fost…
E atât de sincer.
Mi s-a părut extraordinar
că au adus trupul altui alpinist
familiei lui.
Treceau printr-o perioadă groaznică
și cred că le-a adus multă liniște.
E păcat că…
Mike n-a fost găsit.
Mike a fost atât de generos și de deschis,
ar fi vrut să facem ce s-a făcut atunci cu Wang Dorchi.
Și dacă, în mod bizar,
ar fi fost doar un bilet pentru coborâre,
probabil i l-ar fi dat.
Era acel fel de om.
Faptul că fiica lui Wang Dorchi
a putut să jelească m-a ajutat,
chiar dacă rămășițele nu erau ale lui Mike.
Părea un ciclu complet.
Salut-o pe dădaca Jane!
- Mamă. - Bună!
Ce faci, dragă?
- Bună! - Bună.
Mă bucur că ești acasă.
Da. Așa e.
Draga mea!
Pe Everest m-am simțit mai încărcat emoțional decât în toată viața mea.
Nu făceam decât să vorbim despre Mike, să ne gândim la el,
la ce i s-a întâmplat, la pierderea lui.
Cred că astfel am putut să-mi depășesc durerea
și să ajung într-un loc…
liniștit, după atâția ani.
Acum, îl cunosc mult mai bine
și mi-am dat seama că-l admir.
Să traversezi cascada de gheață Khumbu la patru dimineața, la 22 de ani,
în toiul nopții,
necesită curaj.
Voiam să-ți spunem că am venit să te găsim, Mikey,
și ne vom aminti mereu de tine și te vom iubi din tot sufletul.
E foarte important ca Mike să continue
să facă parte din familie și pe viitor.
Unchiul Mike s-a dus să urce pe Everest, cel mai mare munte din lume,
a avut un accident și nu s-a mai întors.
- Tată, ăla e muntele Everest? - Nu știu.
Nu. Ăla e un delușor din Scoția.
Cum s-a dus Spenny să-și caute fratele
și cum a fost călătoria lui Mike va fi fascinant pentru copii.
Și e în viață aici.
Da, acolo era în viață.
Mi-ar plăcea ca unchiul Mike să fie pentru copiii mei un model,
cineva cu care să vrea să semene.
Mi-ar plăcea să-l regăsesc în ei.
Faptul că e îngropat
m-a ajutat să înțeleg că se odihnește cum se cuvine.
Dacă nu i-am găsit trupul,
nu înseamnă că nu i-am găsit sufletul.
ÎN MEMORIA CELOR RĂMAȘI PE EVEREST
Subtitrarea: Bogdan Papadopol