FELHÍVJUK NÉZŐINK FIGYELMÉT, HOGY A FILM EGYESEK SZÁMÁRA
Downloaded from YTS.MX
FELKAVARÓ KÉPSOROKAT TARTALMAZ.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Michael a bátyám volt.
Csodálatos gyerek volt, szerető, kedves.
Mike nagyon boldog fiú volt.
Sportolt. Sok barátja volt.
Amolyan szuperhős volt.
Tudja, ha baj volt, egyből Mike-hoz mentem.
Mikey éleseszű volt.
A legjobbak közt volt abban, amit csinált,
de sose gondoltad volna.
Szerintem csak azért csinálta, mert meg akarta csinálni.
Hogy elérje a világ legmagasabb csúcsát.
Mike próbára akarta tenni magát.
Hogy lássa, meddig képes elmenni.
Élete 22. évében halt meg.
Épp akkor lett a legfiatalabb brit, aki feljutott a Mount Everestre.
EGY BRIT MEGHALT AZ EVEREST MEGMÁSZÁSA KÖZBEN
Egyedül maradt a hegyen.
Szörnyű halál.
A MI EVEREST TRAGÉDIÁNK
Húsz évvel később, és teljesen váratlanul,
kaptunk egy fotót egy holttestről a csúcs közelében.
Lehet, hogy Michael az.
A szívem azt súgta, menjünk, keressük meg.
És ha sikerül…
hozzuk haza!
MEGTALÁLNI MICHAELT
Ez az! Előre nézz! Előre nézz!
Theodore-t „Theodore Frederick Michael Matthews”-nak hívják.
Azt akartuk, hogy Frederick és Michael is legyen a keresztneve,
mert Frederick az elhunyt apám neve volt,
Michael pedig Spenny bátyjáé.
Tízéves voltam, amikor Mike meghalt.
Óvatosan! Koncentrálj!
Fura az egész,
mert én most 33 vagyok, ő pedig 22 volt mikor meghalt,
szóval idősebb vagyok, mint ő valaha is volt.
Szép volt, T. T.!
De még mindig az idősebb testvéremként tekintek rá.
Meg tudom csinálni.
És tekerj! Tekerj!
Mikor jobban megismertük egymást,
a kapcsolatunk legelején,
mesélt nekem Michaelről,
és az egész dolog megdöbbentett.
Nagyon szomorú.
Azt hiszem, az elvesztése nehezebb lehetett, mint amit fel tud fogni.
Egyikünk sem gondolta, hogy a teste előkerülhet.
Két évtized telt el Mike halála óta,
és szó szerint a semmiből jött az egész.
Kaptunk egy fotót egy holttestről,
úgy nyolc és félezer méter magasan,
egy hasonló helyen, mint ahol Mike eltűnt.
Úgy éreztük, elmehetünk érte.
FELFÖLD, SKÓCIA
Ha ezt fontolóra vesszük,
mindenkinek egyet kell értenie vele.
Különösen az anyukámnak, Jane-nek és a húgomnak Ninának.
MICHAEL DOBOZA
Emlékeztek a vörös rózsákra, amiket a megemlékezésen viseltünk?
Ez… Igen, ez az. Ez az.
És itt van rengeteg részvétnyilvánító levél.
Órákig tudnám olvasni.
Itt a Yorkshire Post.
„A fiatal brit a rekordmászás után eltűnt. A vihar tragédiává alakította az örömét.”
A VIHAR TRAGÉDIÁVA ALAKÍTOTTA
Mike-nak 13-án kellett volna a csúcsra érnie,
de 14-én se hallottunk felőle semmit.
Csörgött a telefon.
Felhívtak az emeletre,
és amint beléptem a szobába,
érezhető volt ez a borzalmas…
kézzelfogható feszültség,
anya meg apa, mintha nem önmaguk lettek volna.
Azt mondták jött egy vihar, és most nem találják Mikeot,
de akkor már túl késő volt,
és akkor már legbelül tudtam, hogy meghalt.
Nem tudni, hogy szakadékba esett-e,
vagy a szikla széléről zuhant-e le, vagy csak kimerült,
aztán leült és összeesett.
Szerintem nem nevettünk együtt családként,
olyan sok ideig, ami egy gyereknek éveknek tűnt.
Nem igazán értettem, mi történik.
Nem fogtam fel, hogy többé nem látom a bátyámat.
Úgy gondoltam, még ha jégbe is fagyott, akkor ki lehet olvasztani belőle.
- Ezt imádom. - Igen.
- Furcsa, de ez nagyon imádta, Spen. - Igen.
Ez egy remek kép.
Tizenhét.
Gondolod, hogy ez megfelelő
alkalom ilyen hosszú idő után?
Szerintem tökéletes alkalom hazahozni Mike-ot, hogy békében nyugodjon.
- Hogy vele lehessünk. - Biztos ő is ezt akarná.
Abszolút.
- Mindennél jobban. - Mindenkiért.
- Igen, érte is. - Igen.
Mindenképpen meg akarjuk csinálni.
De nem ringatjuk magunkat
abba az álomba, hogy hazahozhatjuk Mike-ot?
Csak egy rossz minőségű képünk van.
A SZIKLÁS-HEGYSÉG
KANADA
Volt egy név Mike expedíciójából, ami megragadt bennem gyerekkoromból,
és az Dave Rodney.
Dave és Mike nagyon közel kerültek,
közös sátruk volt, együtt másztak.
Ami még fontosabb, Dave látta Mike-ot utoljára életben.
- Dave! - Spencer!
- Hogy vagy, haver? - Örülök, hogy látlak.
Isten hozott az albertai otthonodban.
Kösz a meghívást.
Gyere csak be!
Hű, eszméletlen a kilátás!
Szeretnék mutatni egy kis történelmi emléket.
Ezzel forgattuk 1999-ben.
- Ez lenyűgöző. - Igen. Ugye?
És van is hozzá egy felvételem.
Mit ír? Mit ír?
Ez a csúcsmászás.
Csúcsmászás. Nincs videóm Mike-ról.
Még sose láttam…
- Mike-ot videón. - Tényleg?
Szóval igen, megnézném.
- Készen állsz? Biztos? - Igen!
- Teljesen! - Helyes, csináljuk!
Ez a jégesés?
A Khumbu-jégesés az alaptábor fölött,
felfele haladva az 1-es tábor felé.
Ott van Mike.
Szép volt Mikey!
Kösz, haver.
Szép munka volt.
Profiként kezelte, tényleg.
Michael leteszteli.
Látod, Mike úgy sétál át rajta, mintha semmiség lenne.
- Nézd csak, kihagy fokokat! - Igen.
Igen?
- Nem jött zavarba. - Ó, egyáltalán nem.
- Igen, jó lesz. - Igen.
Hogy is mondtad, Michael?
Ma egy másik csoporttaggal fürdőztél és vertél sátrat,
nem Dave?
Az te voltál.
Na mindegy…
Mutathatok valamit?
A család kapott egy e-mailt egy holttest fotóival.
Ó, jaj!
Az Everestről van, és állítólag Mike lehet az.
Először is kíváncsi lennék, hogy te mit gondolsz.
Oké.
Másodszor, hogy szerinted ő lehet-e az.
- Oké. - Tessék.
- Te jó ég! - Ott a test.
Nem akarom látni ezt az…
Olyannak tűnik, mintha…
Lehet.
Ezt azonnal felismerem.
Szóval Spencer, ez az 1999-es csúcsmászó ruhám.
Te jó ég!
De Michael is pont ugyanilyet viselt.
Ez volt rajta aznap.
Láttam ezt a ruhát rajta képeken, mikor a csúcson volt,
- szóval lenyűgöző élőben is látni. - Igen.
Furcsa.
Szóval gondolod, hogy ez a ruha lehet?
Ebből a szögből, egek,
látva ezt a piros részt itt, ahol a hurok és a tépőzár van,
az az, ott,
- a tépőzár… - Igen. Ott.
Mondhatnánk azt, hogy nem látszik a fekete ujja,
nos ez azért van, mert ez eltakarja?
Látod?
- Nézzük meg! - Jó.
De aztán ott a fekete is, szóval igen, olyasminek tűnik.
Ez az egyetlen képünk, ugye?
Csak ennyi van.
- Jaj, ne! - Tudom.
De lehetne, nem?
Figyelj. Egek, ez olyan reményt ad, amit ezelőtt sose éreztem.
Most úgy érzem, rálelhetünk Mike-ra.
Valóra válhat.
Ki kell találnunk, hogyan csináljuk,
hogyan tervezzük meg.
Szeretnék felmászni az Everestre.
Anyának ne szóljatok, az gond lenne.
Nem vagyok hegymászó,
de van valaki, akit régóta ismerek, és akinek
a tanácsait nagyra értékelném.
LONDON, ANGLIA
Emlékszem, az iskolával a színházban voltunk.
Volt vagy 4-500 gyerek a teremben,
és akkor bejött ez a fickó,
aki arról beszélt, hogy ő a legfiatalabb brit aki megmászta az Everestet.
- Bear! - Szia!
Hogy vagy, pajtás?
- Minden rendben? - Igen, igen.
Ezer éve nem láttalak.
- Hogy vagy? - Igen.
Izgalmas. Beszállás!
Kösz.
Szóval ez jó móka, ilyen a folyóparti élet csúcsa, Spen.
Ilyenkor vágysz egy lakóhajóra.
Miután visszatértem az Everestről,
sok időt töltöttem az expedíciók között azzal,
hogy iskolákban beszédeket tartottam.
Emlékszem, egy alkalom nagyon váratlanul ért.
Emlékszem, ott ültem a kortársaimmal, akik csodálatosnak találták.
Emlékszem, közben arra gondoltam, hogy a bátyám jobb.
Pimasz kis görcs voltam.
A srác felemelte a kezét, higgadtan és nagyon magabiztosan.
Azt kérdezte: „Ismered Michael Matthewst?”
Valami olyasmit mondtam neki: „Azt hiszem,
a bátyám volt a legfiatalabb brit, aki feljutott a csúcsra.”
Egy légy zizzenését is hallani lehetett volna a teremben.
Pontosan tudta, ki Michael, és ez meglepett.
Odamentem hozzá és megöleltem,
majd azt mondtam, hogy a bátyád hihetetlen.
És hogy a rekord, mindig is az övé volt.
A végén átkarolt, és arról beszélt,
milyen zseniális volt Mike,
hogy találkozott vele, és mennyire sajnálja.
Emlékszem, azt mondtam neki:
„Sosem fogom tudni betölteni a bátyád okozta űrt,
de mindig támogatni foglak.”
Mesélj kicsit erről az egész Everest dologról!
Tudod, nyilvánvalóan az Everest egész életemben ott volt a fejemben,
egy nagy piros X-szel.
Arra gondoltam, szeretnék felmenni a hegyre, és hazahozni őt.
Meg akartam kérdezni, hova akarnál menni?
- Az alaptábor? -A baj az,
hogy a hegy egyik legveszélyesebb pontja, mint te is tudod
az alaptábor és az 1-es tábor közt, a Khumbu-jégesésnél van.
Úgy kell rá képzelni, mint egy őrjöngő vízesésre,
mert a Khumbu-jégesés igazából az, azt leszámítva, hogy megfagyott.
Nem az számít, milyen nagy, erős, vagy elhivatott vagy,
ha rosszkor vagy rossz helyen,
és egy katedrális méretű jégtömb elindul,
akkor vége a játéknak.
Leginkább az a kérdés,
átmész-e a halál karmai közt az elején.
És miért?
Hogy egy kicsit közelebb kerülhess az 1. táborhoz?
Vigyázz magadra, ne hagyd, hogy az egód uraljon!
És ha az alaptáborban kötsz ki,
ne feledd, hogy már 5486 méter magasan vagy!
Észnél kell lenned!
Minél magasabbra jutsz, annál ritkább a levegő, annál rosszabbak a döntéseid.
Ha eléred Mike-ot, szinte hallom magamban ahogy hangosan kiabál.
Évente átlagosan hét ember hal meg,
az Everest megmászása közben,
és ezt a statisztikát figyelembe kell venned,
mikor a családodnak akarsz békét vinni az életébe,
ahelyett, hogy több fájdalmat okoznál.
Menj az alaptáborba!
Legyél kőszikla, és segíts koordinálni, de maradj az alaptáborban!
Nehéz lesz.
- Igen, nos ez a Matthews éned, - Igen.
és teljesen átérzem.
De ugyanakkor, ahogy te is tudod,
nincs az a hegy, amiért érdemes kétszer is meghalni.
Maradj életben, sok mindenért érdemes élned, sok ember szeret.
Igen.
Csak egy rövid időszak van minden évben, amíg megmászható az Everest,
és egyből van időbeli összeütközés.
A harmadik babánkat várjuk. És már nagyon izgatott vagyok,
mert kicsit unom a terhességet.
- Ül! - Ül!
A kisfiú pont akkorra esedékes, amikor elindulnék.
Jó fiú.
Ha ez lenne az első gyerekünk, akkor
szerintem rosszabbnak tűnne,
de mivel már a harmadik, így talán már rendben van?
Nem tudom.
Gigi, meg akarod csiklandozni Theodoret?
Gigi, menj csikizd meg Theodoret!
Nagyon jót tenne Spencernek,
ha visszahozhatná a bátyját.
Úgy hiszem rengeteg érzelem
van benne eltemetve.
A bátyád elvesztését nehéz feldolgozni ilyen fiatalon.
Fantasztikus gyerekkorom volt,
de a gyengeség kimutatását, a sírást, vagy a fájdalom kimutatását,
nem mondom, hogy nem nézték jó szemmel, de nem igazán csináltuk.
A mi családunk az az igazi,
állj talpra, tedd túl magad rajta féle család volt,
anyámat is beleértve.
Láttam-e már sírni?
Igen, láttam sírni. A szüléseknél nem sírt.
Talán életemben kétszer láttam sírni.
Csak rakd be az Oroszlánkirályt, és máris sírni fog.
Viszlát, királynőm!
- Szia! - Jó éjt!
Szeretlek, Gigi.
Szeretlek mama.
Jó éjt, Gigi mackó!
Kész.
Mit gondolsz az útról?
Szerintem jót fog tenni, de nehéz lesz neked.
- Mármint mi? - Szerintem nehezebb lesz,
mint gondolod.
Úgy érted, érzelmileg?
Igen.
Azonosítanom kell a testet.
- Igen. - Igen.
Hogy érzed magad, ha erre gondolsz?
Nos, ha valakinek meg kell tennie, akkor jobb, ha én leszek az.
Igen.
Nem tudom, remélem katartikus lesz,
remélem, hogy elég…
- Tudod. - Rengeteg érzelem lesz benne,
amit eddig észre sem vettél,
hogy mennyire megviselt a halála, meg ilyesmik,
és szerintem nagyon nehéz lesz így látnod a bátyádat,
szerintem nekem gondot okozna.
Fel kell készülnöd arra,
hogy nagyon nehéz lesz így ránézned,
de valakinek muszáj.
Igen, ez az egész nagyon izgalmas nekem.
Tudjuk, hogy Mike a csúcs és a 4. tábor között tűnt el,
ami ezt a világ legmagasabb kereső és mentő akciójává tenné a történelemben.
Szóval olyan keresőcsapat kell, amilyen még nem volt. A lehető legjobbak.
Felvettem a kapcsolatot egy figyelemre méltó hegymászóval, Nims Purjával.
Aki hét hónapon belül megmászta a világ 14 legmagasabb csúcsát.
Ez a kutatás óriási feladat lesz.
Aprólékosan meg kell tervezni,
mert nem olyan egyszerű, mint feljutni a csúcsra.
Az egész hegyet át kell nézni.
Meg kell néznünk ezt a hegyormot is.
Meg kell néznünk az északi oldalt,
és ezt a lejtőt is itt.
Egy ilyen futballpálya méretű keresés,
még a tengerszinten is hatalmas feladat,
és egy ilyen hatalmas hegyen, ahol szó szerint haldokolsz,
mert 8000 méter felett senki se él túl,
ezért is hívják a 8000 méter feletti helyet Halálzónának.
Valószínűleg legalább két keresést kell lebonyolítanunk, és ahhoz,
hogy ez megtörténjen, négyszer kell 8000 méterre felmennünk.
A kötélellenőrzés, a drónok reptetése,
a kutatás a halálzónában.
Nagyon is jól tudjuk, milyen veszélyes tud lenni az Everest,
és ha valaki mással is történne valami,
miközben Michaelt keressük…
akkor az egész nem érné meg.
Mindannak, amit csinálunk, kockázata van,
de én ebben vagyok jó, és optimista vagyok.
ÜDV A VILÁGBAN, KICSIKE!
ÜDV ITTHON KISTESÓ
Otto nyolcnapos, Spen?
- Igen, nyolcnapos. - Nyolcnapos.
Máris jó formában van.
Sajnálatos az időzítés,
de hát itt a csúcsszezon, és…
Ha most nem tesszük meg, akkor jövőre csúszik az egész.
Szívesebben lennék itt a családommal,
de azt hiszem, szuper, amit csinálunk.
Nem örülök, hogy Spenny elmegy. Őszinte leszek.
Semmi baj, szerelmem…
Jelentkezni fogok.
Nem fogsz.
- De igen! - Az Everesten leszel.
- Igen, már van ott Wi-Fi. - Oké.
A gyerekek az őrületbe fognak kergetni, mert amint elmész,
azt akarják majd, hogy hazagyere.
Lesz egy teljes ágyam, három gyerekkel.
Szerintem jó dolog, amit csinálunk,
és hamarosan visszajövünk.
Igen, remélhetőleg Mike-kal.
Istenem, remélem, megtalálod.
Alig várom, hogy vége legyen.
- Hiányozni fogsz, drágám. - Hiányozni fogsz, Spenny.
Térj vissza három héten belül!
Visszajövök, amint megtaláljuk,
de nem tart majd sokáig, ne aggódj!
A HIMALÁJA, NEPÁL
Lenyűgöző itt földet érni.
Olyan sok tervezésbe került, hogy most itt lehessek.
- Üdv Nepálban! - Köszönöm, uram. Köszönöm.
- Jó volt az út? - Igen, testvér.
Jó. Igen. Menjünk!
Sonam, a vezető, aki itt van velem, fantasztikus.
Jó érzés ilyen jó kezekben lenni.
- Ez a csapat. - Igen.
Ez a csapatunk, akik velünk jönnek az alaptáborig.
Csak keményen!
Mindenki fogja a táskáját, és indulás!
Köszönöm, testvér.
Nyolcnapos az út az alaptáborba,
ahol hozzászokunk a magassághoz,
és ugyanazt az útvonalat követjük, amit Mike is.
Alig várom, hogy újra átéljem, min ment keresztül élete utolsó napjaiban.
- Ezek az imakerekek. - Az imakerekek?
Igen, szerencsét hoz.
- Kívánjak valamit? - Igen. Igen, kívánhatsz.
Mike egy Jamie Everett nevű fazonnal ment az Everestre.
Ugyanott dolgoztunk Londonban,
és egy nap Mikey az asztalánál ült,
én meg csak arra jártam, és végigmentem egy prospektuson, és azt
mondtam, meg kéne mászni az Everestet.
Jól emlékszem,
hogy felnézett rám, és azt mondta „rendben”.
Mindketten csináltunk már ezt-azt.
Voltunk már Svájcban mászni,
aztán a dél-amerikai Aconcaguára mentünk.
Interjú Jamie Everett-tel, egyes tábor, reggel 9 óra.
Bikának hívtuk,
mint az öreg bikát, mert lassan ment,
de csak ment és ment.
Aztán elmentünk az Everestre.
Elképesztő volt a túra Mike-kal.
Mintha a saját kis National Geographic filmünkben lettünk volna.
Akklimatizálódniuk kellett, szóval csatlakoztam.
Akkor jegyeztem el Jayne-t.
Volt egy videokameránk.
Csodás.
Chaurikharkában vagyunk,
és ez a kis faház, ahol ma este megszállunk.
Sokat jelent, hogy felvételeink vannak a házasságunk előttről.
Negyed három, most értünk ide. Kicsit hamarabb értünk ide.
Mike mindig az elsők közt érkezett.
Viszont Mike már egy órája itt van.
Ő aztán tényleg haladt.
Mind kimerültek voltunk, ő meg lezuhanyozott, felkészült már.
Mindig én voltam a kövér és lassú,
Mike pedig mindig az volt, aki hamar
felszaladt a hegyre, mint patkány az ereszen.
A jakok tényleg átszaladnak a hídon.
Kéz nélkül.
Mike szerint olyan, mint egy jakuzzi.
Tuti, hogy ez ugyanaz a folyó, nem?
Ez friss.
Igen, Mike jó helyet választott az úszásra.
Itt vagyunk Namchében.
Hű, ez elképesztő! Hogy kerül ide bármi is?
ÜDVÖZÖLJÜK A NAMCHE BAZÁRBAN
Sikerült.
Jó kis hegymászás.
Emlékszem rá. Egy cseppnyi civilizáció.
Van itt egy rendes gyógyszertár.
- Tényleg az. Igen. - Durva.
Jamie és Mike itt biliárdoznak Namchéban.
A világ legmagasabban lévő biliárdasztala.
Igazából az útikönyvben olvastam,
és azt hittem úszómedence.
Szép volt.
Nem számítottam rá, hogy az út ilyen gyönyörű lesz.
Azt hittem, hogy egy unalmas, leszegett fejjel megtett
utazás lesz…
de az igazat megvallva, elállt a lélegzetem a látottaktól.
Innen látod majd az Everestet.
Az lesz ott,
- a bal oldalon? - Igen, középen,
olyan mint egy piramis.
Ott van.
Itt is van.
Az első pillantás a világ legmagasabb hegyére.
Azonnal világossá vált, hogy ez tényleg nagy dolog.
- Tökéletes. Igen. Ölelj meg, tesó! - Gyönyörű.
- Végre, mi? - Fantasztikus.
Nem voltam ilyen közel Michaelhöz, már 23 éve.
És a tudat, hogy Mike tényleg ott van,
ad neki egy kis fennköltséget is.
Látható, hogy milyen erős a szél.
Úgy 160 km/h-val fújhat ott fenn.
Ez a tengbochei kolostor, és itt egy bögre.
Úgy érzem sokan egyetértettek az ötlettel,
hogy ha helyes módon cselekszel,
akkor a szerencse kedvezően alakítja a dolgokat.
Fontos volt számukra a szerzetesek áldása,
afféle kapu volt a folytatáshoz.
Igen, ezt nem szabad félvállról venni.
Szinte szükségszerű volt imádkozni,
és én is azért imádkoztam, hogy sikeres legyen az út,
és hogy megtaláljuk Mike-ot,
leginkább ő járt a gondolataimban.
A sarkon van egy emlékmű azoknak,
akik az Everesten haltak meg.
Mindazoknak, akik odavesztek a hegyen?
Akik odavesztek.
Ez aranyos.
Itt is van.
Egek, az 1920-as évekig nyúlik vissza.
A legkorábbi feljegyzés 1922-es.
És mindegyikük serpa volt.
George Mallory, Andrew Irvine, 1924. június 8-án.
Istenem, de sokan vannak!
Tessék. Michael Matthews!
- Brit, május 13. Sonam, nézd! - Igen?
- Ez a bátyám. Nézd! - Igen?
- Michael Matthews. - Ó, Michael Matthews.
Brit, május 13. Az jövő héten lesz.
- Igen. - Képzeld el, ha május 13-án
találnánk meg, az csodás lenne.
Családként kénytelenek voltunk együtt élni Mike halálával.
És a hideg fémbe vésett neve felszínre hozta a régi haragot,
amiért Mike eltávozott közülünk.
Alaptábor.
ALAPTÁBOR, 5360 MÉTER
Hatalmas. Mint egy város.
Ez az. Kezdődik a küldetés.
- Egs, tesó! - Egs, testvérem.
- Köszönöm, jó? - Igen.
Nepál legjobb útikalauza.
Viszlát, barátom!
- Viszlát! - Igen.
Kellemes, biztonságos utat!
Neked is.
Tesó!
- Én megyek. - Rendben.
- Komoly kis tábor van itt, tesó. - Igen, haver.
Csodálatos.
Jól van, Spence.
- Sziasztok, hogy vagytok? - Helló, helló.
Üdv a tervezősátorban!
Először is, köszönöm, hogy részt vesztek ebben a…
nagyon fontos kutató-mentőakcióban.
Rengeteget jelent nekünk.
Szóval…
Srácok, Mike itt tűnt el,
a déli csúcs és e-terület között.
Oké, szóval most az a terv, hogy a 8450 méteres szirt,
és a déli 8750 méteres csúcs, ahogy láthatjátok
egy óriási területet ölel fel.
Ha elfoglaltuk a pozíciót, felreptetjük a drónt.
Itt van Suman és Brodie.
- Remek. - Suman már volt
úgy 8600 méteres magasságban, szóval akklimatizálódott hozzá.
Fantasztikus. Köszönöm.
A drónt 500 méteres körben tudjuk még irányítani.
Szóval a 4-es táborból feljuthatunk a szirtre,
és tudjátok, onnan közel repülhetünk a hegyhez, hogy ellenőrizhessük.
Fantasztikus. Ezt viselte.
Ugyanaz a hátizsák, ruha, egy piros North Face Himalayan kabát,
pontosan ilyen, szóval ezt keressük.
A szín nyilván kifakult már, szóval…
Igen, nyilván más színű lesz mostanra,
de a minták talán kivehetőek lesznek.
Orosz oxigénrendszere volt, de brit vagy amerikai palackkal,
és szürkéskék színű volt.
Fekete csizmája volt,
és egy kék North Face sapkát viselt, fekete karimával,
illetve egy rozsdamentes Rolex is volt rajta,
ilyen szíjjal.
Az óra is hasonló volt, a bal karján.
- Szóval ezt keressük. - Igen.
Hátul láthattok egy képet, ami vagy ő, vagy nem.
Valaki 2017-ben fotózta, és részben ez az oka annak,
hogy úgy hittük, hogy lehetséges felkutatni a testet.
Azt állítják a srácok, hogy ez a kép a szirt alatt készült.
- A szirt alatt. - De azt is
mondta, hogy ez egy indiai fickóé.
- Kié? - Egy indiai fickó, nem a miénk.
- Ez nem ő. - Ez nem ő.
Az egyetlen nyom, amiről azt hittük, hogy elvezet Mike-hoz,
szinte azonnal cáfolatot nyert.
És azt mondták, hogy egy indiai hegymászó teste volt.
Egyikünk se tudta biztosan, hogy Mike az,
de ígéretes nyom volt.
Szóval úgy vélem, részünkről,
- átkutatunk mindent, amit tudunk… - Igen.
…a szirt és a déli csúcs között,
és lépésről lépésre haladunk.
Az fantasztikus lenne.
Sok szerencsét!
Hiszek és bízom benne, hogy a csapat lenyűgöző,
és át fogják fésülni az egész területet.
Sok szerencsét, tesó!
Ha Mike látható, megtalálják.
Fontos, hogy pozitívak legyünk, itt vagyunk.
Csak jobban kell kutatnunk.
Annyi mindenre kell gondolni!
A magasság az egyik, az időjárási viszonyok.
Rengeteg keresést hajtunk végre a halálzónában.
- Rendben, haver. - Majd jelentkezem.
Minden jót Spencer, vigyázz tesó!
- Hozd le őket! - Oké.
- Szia, tesó! - Szia, tesó!
- Vigyázzatok. - Oké.
A kapun kilépve, egyből egy jégborította kusza káosz fogad,
ami figyelmeztetés nélkül ront rád.
KHUMBU-JÉGESÉS 5500 - 6000 MÉTER KÖZT
A Khumbu-jégesés veszélyes, de csodálatos.
Ez egy jégfolyó, ami átlagosan naponta csak egy méter mozog,
de lehet, hogy tíz napig nem mozdul,
aztán hirtelen lecsap
és mindent elpusztít.
Ezért megyünk korán, amikor még minden fagyott.
Nem tudhatjuk, mi lesz ott aznap.
Nem tudhatjuk, hogy az a nagy, hosszú vízszintes létra
ott van-e még tegnapról…
vagy az a felmenő kötél
nem szakadt-e le azóta.
Nem tudhatod.
Mike-kal nagyon élveztük azt a részt.
Helló, Michael!
Szia, haver!
Király, nem?
Szóval megjavítottad a létrát?
- Igen, igen. - Igen?
Igen. Igen.
Az rendben van, lássuk ő is rendben van-e.
Szép, szép!
Mit gondolsz Mike, most már rendben van?
- Igen, egész jó. - Oké.
A Khumbu-jégesésen való átjutást követően
egy nagy, lassú mászás következik a 2-es táborig,
amit mi nyugati cwm-nek hívunk.
NYUGATI CWM 6100 - 6400 MÉTER KÖZT
És a másik neve
az, hogy serpenyő, mert olyan meleg van itt.
Amikor a nap sugara eléri a fehér havat, és visszatükröződik,
az nem kellemes.
- Nincs szél. Süt a nap, túl meleg van. - Nem fúj a szél.
Csurom izzadság vagyok.
A hegymászóknak konkrétan leég a szájpadlása,
mert lihegnek…
és az UV ott égeti le őket.
És ebbe vagy beleőrül az ember, vagy nevet rajta egy kicsit.
KETTES TÁBOR 6400 MÉTER
Örömmel tekintünk a 2-es táborra,
ott a kupolasátor jobbra.
Mike Matthews és én osztozunk rajta.
A 2-es a 3-as tábor között, 30, 40, 50, 60 vagy 90 fokos jég fogadhat.
És, jó ég, annyira durva!
Nincs energiám, ennem és innom kell.
Ez jó lesz.
Át kell mennünk a Lhotse-falon, ami nagyon meredek.
Az a feladatom, hogy ezt a két dolgot feljuttassam ezen a kötélen…
egészen oda fel.
Ezzel a 25 kilogrammos cuccal nehéz járni oxigén nélkül.
Fel kell vennünk az oxigénmaszkot.
Óriási a különbség.
A magasság hihetetlenül kemény.
Nyilvánvalóvá vált, hogy Jamie-nek komoly gondjai vannak.
Agyi ödéma alakult ki nálam.
A tested rengeteg folyadékot kezd fecskendezni az agyadba.
Egyre több fájdalmat okozott neki.
A lábaim lebénultak, és nem tudtam felülni.
Olyan rossz volt, hogy Jamie-t egy Gamov zsákba tettük.
Volt rajta egy apró ablak, hogy ne érezd úgy, mintha
a saját koporsódban feküdnél.
Jamie már 15 perce bent van.
Felpumpáljuk, hogy alacsonyabb magasságot szimuláljunk,
mintha lejjebb vinnénk, miközben ott maradunk.
Öt-hat órán át voltam a zsákban.
Amikor kijöttem a zsákból arra gondoltam: „Ha itt maradok, meg fogok halni.”
Úgyhogy befejeztem.
Nem akarta abbahagyni a mászást, de muszáj volt.
Összeszedtem pár dolgot. Elbúcsúztam Mike-tól.
És ennyi volt.
Nagyon nehéz volt neki, hogy visszajött.
Nagyon közel vagyunk a Sárga Sávhoz.
Onnan átkelünk rajta, a Genfi-sarkon és a South Col-on.
Amint elérjük a South Col-t, azt mondod majd… A francba!
NÉGYES TÁBOR 8000 MÉTER
Sosem felejtem el, mikor először láttam a 4-es tábort.
Egy olyan hely, ahol egyetlen embernek sem lenne keresnivalója.
És az emberek itt tényleg túlélő üzemmódban vannak.
Nem törődnek semmivel.
Csak le akarnak feküdni a sátorba.
Szó szerint aggódsz az életedért.
A Földön csak 14 hegy létezik,
ami 8000 méteres, vagy magasabb,
és ezt nevezzük halálzónának,
ahol egyszerűen nem tartható fenn az emberi élet,
függetlenül attól, mennyi kiegészítő oxigént kapunk.
Csak idő kérdése.
Pihenőnap volt, bár volt egy kis izgalom,
amitől nem volt olyan pihentető.
Aggodalom alakult ki az oxigénpalackok mennyiségét illetően,
illetve a szabályozók, maszkok és ilyen cuccok miatt.
Néhányunknak komoly aggályai voltak a hegyen lévő oxigén miatt.
Elvileg orosz oxigénrendszerrel látták el őket, de az történt,
hogy megkapták ugyan az orosz rendszert,
de brit és amerikai palackokkal, amik nem illettek bele.
Most ellenőrizzük, minden a helyére kerül-e.
Itt az oxigén, új maszk,
a szabályozó, de még nincs bedugva.
Még az alaptáborban
azt hallottam, hogy ha kicsit lecsiszolsz a sarkából ennek itt,
és ráteszed a szabályozót, akkor működnie kell.
Micsoda nap volt ez, szívtam a szelet!
Ha nincs a barátom, Mike Matthews,
egy kis lelkesítő beszéddel, nem hiszem, hogy sikerült volna, haver.
Hogy vagy, haver?
Jól érzem magam.
- Igen? - Enyhe köhögés a száraz levegő miatt,
de Dave levese biztosan mindent rendbe hoz.
Rendben. Mondanál valamit az otthoni nézőknek?
Hát, csak azt, hogy a leves nagyon csodásan néz ki.
- Igen, nézzük meg! - Igen, ez a vége.
Hű, úgy tűnik, ehetünk, haver.
Mielőtt alszunk egyet, és utána folytatjuk az utat a csúcsra.
Szia, Michael!
Biztos vagyok benne, hogy Michael nagyon izgatott lehetett,
készen a csúcs elérésére, de ugyanakkor…
ideges is lehetett, akár félhetett is.
Az egyetlen vigaszom, hogy nem tudhatta,
hogy csak órák választották el a haláltól.
Este 10 körül lehetett,
amikor felszerelkeztünk és felkészültünk az indulásra.
Denis-szel másztam.
Ez a nagy falat. Reméljük, jó lesz az idő.
Remek.
Denis-szel kicsit gyorsabban érkeztünk a hegytetőre, mint a másik kettő.
A Mount Everest tetején állva,
letekintettem az alattam lévő világra,
és láttam, ahogy feltárulnak a felhők.
Egy üst volt.
Sosem felejtem el,
amikor megláttam Mike-ot a Hillary lépcsőnél.
Én lefelé mentem, ő pedig még felfelé tartott.
A szemembe nézett, én meg az övébe, és megkérdezte:
„Haver, megcsináltad?”
Mire én: „Meg bizony, és most te jössz.”
Lementem a déli csúcsra, és valami azt súgta, forduljak meg,
és nézzek rá mégegyszer,
és akkor ért a Hillary lépcső tetejére,
és úgy tűnt, pont úgy fordult, ahogy én.
Felnéztem, mutattam neki egy ilyet,
és ő viszonozta.
Integettünk.
Azt hittem az az integetés csak annyi volt, „Hamarosan találkozunk”,
nem pedig a végső búcsú.
Utálom ezt a képet!
Csak egy fiatalembert látok,
aki el fogja veszíteni az életét.
Egyértelműen szenved.
Nem kap levegőt.
Szenved.
Szó szerint kapaszkodik
egy imasálba.
A remény szó szerinti utolsó szalmaszálába.
Zavar.
Utálom ezt a képet.
Tehát május 14-e, 5:15 van.
Életem egyik legboldogabb pillanatának kéne lennie.
Itt feküdni…
és Mike-ra gondolni.
Csak 22 éves volt.
A legjobb magyarázat az volt,
hogy a vezetője előtte, alatta ment,
mert olyan erős volt a szél.
A déli csúcs és a szirt között egy ponton valahol,
a vezetője megfordult, és sehol se látta Mike-ot.
Még mindig úgy érzem, hogy az egész igazságtalan.
Szeretnék túllenni rajta, de…
belül valahol nem akarom mégse elengedni.
Nagyon sajnálom, Mike.
Nyugodj békében, haver.
Istenem!
A 4-es táborban vagyunk, a South Colon.
És ha látjátok, az ott fent a kutatási terület.
Biztos vagyok benne, hogy ha Mike látható,
akkor megtaláljuk.
KUTATÁSI TERÜLET
DÉLI CSÚCS
Ez itt fent a déli csúcs.
Ez itt a szirt, és ez a rész itt,
a Háromszög Alakú ArcKént ismert.
Rengeteg erőforrásunk van a hegyen.
Van egy drónunk.
Van tíz nagyon tapasztalt helyi serpánk.
Teljes körű keresőakciót hajtunk végre
8000 méter magasan.
Nincs értelme összevissza küldeni a fiaimat,
ha nem tudjuk, hol van a nyom.
Órákon át repülünk majd a drónnal, ugye?
Legyünk brutálisan őszinték, nem tudjuk, hol a test.
Suman előrement,
ő fogja vezetni az első drónt úgy 8300 méteren.
KERESÉSI TERÜLET 8300 - 8700 MÉTER KÖZT
El sem tudják képzelni milyen 8000 méter magasan létezni.
Elképesztő mennyiségű energia és erő kell hozzá.
Az embereknek az is nehezükre esik, hogy elővegyék az iPhone-t a zsebükből,
és akár egy képet is csináljanak.
Nagyon nehéz megkülönböztetni egy testet a kövektől.
Itt a déli csúcs. Talán errefele.
Nimsdai, Nimsdai, hallotok engem? Vétel.
Három akkumulátort merítettünk le a drónunkkal,
és nem jártunk sikerrel.
Most el kell mennünk innen.
Kezdem azt hinni, hogy az azonosítási folyamat
nagyon nehéz lehet.
A piros kabát lehet bármilyen színű,
lehet narancssárga, rózsaszín, fehér, szürke.
Megpróbálod a 15-ös csatornát? Vége.
4-es tábor, 4-es tábor, Spencer?
Spence, vetted?
Épp most haladunk át…
hogy felreptethessük a drónt a szirtre.
Azt hiszem, találtunk valamit.
Ott, azon a sziklán.
Közelebb megyek.
Itt van egy holttest.
Tegyünk rögzített köteleket oda, és ereszkedjünk le megnézni.
A pályán kívül indítunk keresést, szóval a kockázat hatalmas.
Ezek Millet csizmák, nem a megfelelő márka.
Nem Michael az.
Küldjük fel a drónt újra, keressük tovább, távolabb.
Brodie, Nims, hallotok? Vége.
Egy szót sem hallok. Vége.
Spórolj a drón akkumulátorával!
Ott is van egy holttest.
Ó, a francba!
Szöges cipővel.
Ez egy teljesen más holttest.
Ez biztosan nem Michael.
Menjünk vissza!
Nims, te vagy az?
Santosh, meg tudnád tenni, hogy minden 15-20 percben rákérdezel
a 2. tábornál, hogy mi történik a 4. tábornál?
Átadom az üzenetet.
- Értesítelek. - Köszönöm.
Mást nem tehetünk.
Kifakultak a színek.
Egyeznek a színek?
Kifakultak a színek.
Áss egy kicsit, és nézd meg!
Suman küldött egy üzenetet,
szóval mind küldetésen vannak.
- Mind kint vannak? - Igen. Igen.
Azt hiszem, láttak valamit.
A csizma úgy tűnik stimmel.
Úgy tűnik, kicsit hasonlít.
Ha a cipő stimmel, jövök.
Bármi hír a testekről? Látott holttestet a drón?
Az alapján, amit hallottam, lehet, hogy pozitív az eredmény.
- Tessék? - Lehet pozitív az eredmény.
Ez az?
Keressétek tovább!
Össze voltunk zavarodva a lábával.
Régi csizma és régi ruha.
Próbáljuk megtalálni a kezét az órával.
Az tökéletes bizonyíték lenne.
Négyes alaptábor, négyes alaptábor, Spencer, itt Mingma, hallasz?
Vége.
Felvettem a hívást a 4-es táborból,
azt mondta, hogy holttesteket talált, de…
aztán itt megszakadt.
Egész nap nem volt rádió, aztán…
Négyes alaptábor, vétel.
Vétel, Spencer. Hogy vagytok?
Jó haver, alig várom hogy halljam hogy vagytok.
Igen, mind jól vagyunk.
Fantasztikus. Mi újság odafent?
Találtunk három holttestet.
Az egyik elég hasonló.
Istenem!
Van óra rajta.
Szerinted ő az, vagy sem?
Szóval volt egy nyomunk az órával.
Nem Rolex.
Rendben, köszönöm.
Rendben.
Néha a vad optimizmusom
néha nem elég, és hát…
Nagyon bíztam egy erős, átütő eredményben, hogy megtaláljuk.
Tudom, hogy 100 százalékig biztos voltam benne, hogy megtaláljuk a holttestet.
De végül nem találtuk meg.
Annyira frusztráló!
Sajnálom.
Ha haza kell mennünk, és a hegyen hagynunk,
az egész hiábavaló volt,
az egész egy paródia lesz.
És hát, az nem lenne szuper.
Ha kevesebb a hó, talán lesz még esélyünk.
Jövő héten jövünk, újra megnézzük.
Reméljük, megtaláljuk Michaelt.
Itt is van.
- Hogy vagy, tesó? - Jól.
Jól vagy?
- Igen. - Jó.
Testvérem.
Ó, köszönöm, köszönöm.
Nagyon sok hó esett,
és az egész hegyet hó borítja.
Igen.
- Jól vagy? - Minden oké.
Örülök, hogy jól vagy, haver. Nagyon örülök.
Lehetséges, hogy elsétáltak Mike mellett,
de tudják, ha a hó alatt van, akkor a hó alatt van,
nem várhatjuk el, hogy átfésüljék az egész hegyet.
- Jól vagy? Minden oké? - Igen.
Szívesen átnézem az összes felvételt, hátha látok egy csizmát vagy kesztyűt,
bármit, ami egy újabb nyomhoz vezethet,
egy új irányba vihet, a következő keresésre.
- Ez a South Col. - Igen.
Ez a déli csúcs.
- Azok ott emberek? - Persze, hogy emberek.
Mi?
Itt egy hegymászó, ott is van egy.
Te jó ég! Hatalmas.
Szóval ekkora testeket keresünk?
Mint valami foltok.
És két rész van benne…
- Személy. - Igen.
Most már értem a nehézséget.
A drónrepülés nem hozta meg azt az eredményt, amit reméltünk.
A hegy tele van holttestekkel, sok nyom van, amit azonosítani kell,
de nem ez a helyzet.
Még mindig vannak ötleteink.
De megütött a nyers felismerés,
hogy lehetséges, hogy nem találjuk meg Mike-ot.
Nem egy biztos dolog.
Látva a többi testet,
rá kellett jönnöm, hogy sok család van ugyanabban a helyzetben, mint mi,
de nincs lehetőségük hazavinni a szerettüket.
Két nepáli mászó, egy amerikai mászó,
kínai, dél-koreai, új-zélandi.
Még egy nepáli.
Még rengeteg holttest van a hegyen.
Kezdem úgy érezni, hogy ha nem találjuk Mike-ot,
de rendelkezünk forrással és képességgel, hogy segítsünk egy másik családon,
akkor mindenképp meg kéne próbálnunk.
Azon tűnődöm, van-e értelme ennek egyáltalán,
vagy túl veszélyes, és most csak beszélünk róla,
hogy lehozzunk egy másik testet.
Egy olyan serpa, akinek a családja szeretné, ha előkerülne a holttest.
És csak azon tűnődöm, tudsz-e olyan testről, akivel esetleg segíthetnénk.
Ez remek ötlet.
Vannak emberek, családok, tudod,
akik nem elég szerencsések ahhoz, hogy lehozhassák a testet.
Tovább keressük Mike-ot,
de a B terv, hogy közben mással is jót teszünk.
Igen.
A második kereséssel nagyobb reményeim vannak.
Mert közeledünk a nyárhoz.
És ha ilyen az idő, remélhetőleg elolvasztja a havat,
és megtalálhatjuk a testet.
De nagyon veszélyes a hőség miatt, meg minden,
mert az egész Khumbu-jégesés olvad.
Bárhol elrepedhet.
Ha nem találom meg Michaelt,
akkor miért ne tehetnénk valami jót lefele jövet?
De egyszerre kell megtervezni, mert a mieink nem kelhetnek át még egyszer
a Khumbu-jégesésen.
A prioritás még mindig Michael megtalálása.
De ha ez nem lehetséges,
akkor elfogadható megoldás lehet,
egy ismert helyű holttest lehozatala.
Mike az utolsó napjaiban is szoros kapcsolatban állt a serpa közösséggel.
Végignéztem a listámat, és rábukkantam Wang Dorchi serpára,
aki tavaly halt meg.
Nims csapata szerint a holtteste a 4-es tábor mellett van.
Katmanduban ismerik a testvérét.
- Namaste! - Namaste! Mingma!
Igen, a nevem Mingma serpa. Örvendek.
- Spencer, üdv! - Ó, Spencer,
örülök, hogy megismerhetem.
- Köszönöm. - Kérem, foglaljon helyet.
- Üdv kedves, hogy van? - Ő az anyukám.
- Nagyon örülök. - Oké.
Ő a bátyám.
- Köszönöm. - Nagyon szívesen.
El tudja mondani, mi történt a bátyjával?
Például hogy hol veszett el? Hogyan halt meg?
Tavaly a bátyám egy orosz csoporttal megmászta az Everestet,
- és sikeresen felmászott a csúcsra. - Igen.
- Lefele jövet meghalt, - Igen.
a 4-es tábornál.
- Sajnálattal hallom. - Igen, nagyon köszönöm.
Próbálta megkeresni? Hogy lehozzák?
Nagyon szegények vagyunk, nem tudjuk őt lehozni.
Nem kaptunk támogatást,
mert a nepáli biztosítók nagyon gyengék.
- Nem tudjuk lehozni. - Oké.
Hány éves?
- Most 33 éves vagyok. - Én is.
- Ugyanannyi. - Igen.
- Oké, dettó. - Dettó.
- Mindketten elvesztettük a testvéreinket. - Igen.
23 évvel ezelőtt, én 10 éves voltam,
és ő is lefele jövet halt meg…
Nemrég a családommal próbáltam megkeresni.
Nagyon nehéznek bizonyult…
- Igen, nagyon nehéz megtalálni, - Megtalálni.
- mert 23 év nagyon hosszú idő. - Igen.
Hallottam a bátyjáról és a fiáról.
És ha nem találjuk Michaelt,
- esetleg segíthetünk önöknek, mert… - Nagyon kedves gondolat.
Ha lehetséges, fontolóra vennénk a lehetőséget,
hogy hazahozzuk önöknek.
Maradjanak itt
Aggódik.
Semmi baj.
- Anyámnak és apámnak, nagyon fájdalmas. - Itt is ez a helyzet.
Nagyon fájdalmas.
- Sajnálom, ha felzaklattam az anyját. - Nem, semmi gond.
- Nagyon fontos. - Igen.
Tudna még mesélni Wang Dorchi-ról?
A bátyámnak volt egy felesége, aki már két évvel ezelőtt meghalt,
mert rákos volt, és három gyereke volt.
Három gyereke volt.
Az egyik kilenc, a másik hét éves,
a harmadik hat éves most.
Ezt a képet kedveltem, lehetséges?
- Igen. - Igen, ez itt.
- Ezt nézze! Boldog szülinapot! - Ó, igen.
- Mostanában volt a születésnapja? - Igen.
- Ott is van. - Igen.
Három gyerekről nem tudok gondoskodni.
- És ez a maga gyereke? - Igen, a kicsi.
Helló!
Igen. Ezt nézd, édes!
Helló!
Nem garantálhatom, egy csomó
- tényezőt figyelembe kell venni. - Persze, pontosan.
Csak hogy tudja, még mindig keressük Mike-ot.
Igen.
Ha tudunk segíteni, Michael is ezt akarta volna,
- és a családunk is. - Igen.
- Oké, nagyon köszönöm. - Nincs mit.
Szerintem ezt kell tennünk.
KHUMBU-JÉGESÉS - MÁSODIK KERESÉS
Ez az utolsó esélyünk.
Mint Mike öccse, nyilván szeretném, hogy megtaláljuk Mike-ot.
Itt is van, épp megjelenik.
Mindent látni lehet, a csúcsot,
a déli csúcsot.
Még a szirtet is, a háromszög arcot.
És alig van bármi hó.
Tökéletes a kereséshez.
Brodie készenlétben van, hamarosan felküldi a drónt.
Igen, vettem.
Sokat gondolkodtam mostanában,
hogy milyen érzés lenne megtalálni Mike-ot…
Sosem ültem le senkivel beszélgetni arról,
hogyan hatott rám Mike halála.
Ez valamiféle felszabadulást válthat ki belőlem.
Mi az?
A sárga ott jobbra?
Ne nézzük meg?
Csak oxigén.
Van ott valami lent?
Egy sátor.
És semmi más.
A reggeli idő jó volt, úgyhogy már hatszor reptettük a drónt.
Egyre rosszabb az idő.
Ebben a hóban nem repülhetek a drónnal.
Jelenleg…
8500 méteren vagyunk.
Nagyon nehéz itt maradni.
A csapatok itt vannak a szirten.
A drón nem járt sikerrel,
ezért a csapatom leereszkedik oda.
A második keresés lényege, hogy a kései szezon miatt,
jobb esélyekkel kutathatunk a kevesebb hóban,
erre most havazik.
Spence, Nimsdai. Rádióellenőrzés.
Vettem, Nims hallgatlak.
Spencer, nyilvánvaló, hogy mostanában sok a hóesés.
Szóval szerintem megint nagyon szerencsétlen a sorsunk.
De ellenőrizzük a területet, amire gyanakodtál,
és nincs holttest, ami Michael-é lenne.
Vége.
Azt mondod, hogy nem találtátok meg Michael-t?
Nem, haver.
És úgy véled, hogy te és a csapatod megtettek mindent,
az abszolút maximumot,
és Michael keresésének a végére értünk, ugye?
Száz százalék, haver, száz százalék.
Ez a második keresésünk, és most abbahagyjuk Michael keresését,
és a te engedélyeddel, Spence, jön a B terv.
Vettem, vége.
Ha te is azt javaslod, hogy jöjjön a B terv, részemről rendben.
Ketyeg az óra és még 8000 méternél vagyunk.
Csapjunk a lovak közé, testvér!
Szia, drágám!
Megtaláltad?
Nem, nem.
A keresésnek vége.
És…
Nem találták meg Michaelt. Ez nagyon szomorú.
Igen.
- Szomorú. - Azt hittem, megtalálod.
Szerintem anyukád nagyon zaklatott lesz.
Szinte sírnom kell, ha az anyukádra gondolok.
Azt hittem, azért hívsz, mert megtaláltad.
Szerintem nagyon zaklatott lesz.
Hozok egy zsepit, bocs.
Hogy vagy?
Le vagyok törve.
Mármint…
És most mi lesz? Lehozzátok a Serpát?
Igen, lehozni Wang Dorchi-t
még mindig nagyon veszélyes és bonyolult,
de sokkal egyszerűbb, mint Mike-ot megtalálni, mert tudjuk, hol van.
Azt hiszem, ez csodálatos dolog, amit teszünk értük,
de szomorú vagyok Mike miatt.
Nem ilyen eredményt akartunk.
Ó, annyira sajnálom szegény anyukádat.
Nem arra számítottam…
hogy Vogue ennyire sírni fog.
Nem gondoltam, hogy ha belevágok ebbe az utazásba,
és kudarcot vallok, azzal bárkit bánthatok.
Nem akarom megríkatni anyukámat.
Vouge azt mondta, hogy „még jó, hogy csak a teste, nem a lelke.”
Én úgy érzem, hogy…
a lelkének okoztunk csalódást.
Elnézve a ruházatát, a csizmáját, felszerelését,
és az információink alapján egyértelmű,
hogy ő az, Wang Dorchi, szóval igen, megerősíthetjük.
Kösd meg egy kötéllel!
Wang Dorchi teste sok jeget szívott magába.
Szóval, ha a teste mondjuk 65 kiló volt,
akkor most több mint 200 kiló.
Nagyon-nagyon nehéz.
A sziklás rész itt nagyon kemény.
Húzd le!
Spencer családja segít neki lejutni,
mivel Wang Dorchi családjának nem volt erre pénze, ami nagyszerű.
Pofa be!
Ez egy tiszteletet érdemlő döntés.
Mindig tegyél jót, és csak jó dolgok történnek veled. Ebben hiszek.
Elhagyom az Everestet, valószínűleg örökre.
Michael keresésének ezen fejezete lezárult.
Szó szerint valaki mással repülök át a völgyöni keresztül.
Most az a legfontosabb, hogy Wang Dorchi visszajusson a családjához,
és megadjuk nekik, amire mi annyira vágytunk.
- Üdv! - Namaste, köszönöm a segítséget.
- Sajnálom. - Semmi baj, testvér.
Igen.
Megoldom.
Hé!
- Jól van? - Igen, azért sír,
mert nincs apjuk, se anyjuk. Aggódnak.
Remélhetőleg ez lehetőséget ad neki,
- hogy rendesen meggyászolja az apját. - Igen.
- Oké.
Hé, sikeres volt.
- Sikerrel járt. - Oké, köszönöm.
- Ezek a gyerekei? - Igen, ők a gyerekei, igen.
- Ő a második a bátyám gyerekei közül. - Szia.
Ő pedig a legkisebb fia.
Őszinte részvétem.
- Még egyszer köszönöm. - Őszintén, örülök, hogy találkoztunk.
Oké. Köszönöm. Tudom, hogy nekünk tudott segíteni.
De kicsit zavar,
- hogy nem találtuk meg Michaelt. - Semmi baj.
Legalább valami jó is származott a küldetésből.
- Kösz testvér. - Köszönöm a segítséget.
- Nincs mit. Nézd, ez… - Sosem felejtem el a segítségét.
Köszönöm.
Egy ideig nem fog kimenni a fejemből a lányának a sírása.
Nem hiszem, egyszerűen…
Nagyon megviselt.
Szerintem csodálatos dolog,
hogy egy másik mászót lehoztak
a családjához.
Szörnyű időszakon mentek keresztül,
de azt hiszem, ez nagy megnyugvást hozott számukra.
Óriási kár, hogy…
Mike-ot sosem találták meg.
Mike olyan nagyvonalú volt, jószívű,
azt akarta volna, hogy tegyük meg azt, amit Wang Dorchival megtettünk.
És furcsamód,
ha lett volna egy jegy, le a hegyről,
valószínűleg neki adta volna.
Ilyen ember volt.
Láttam Wang Dorchi lányát gyászolni, és ez segített,
még akkor is,
ha a test nem Mike volt.
Mintha bezárult volna a kör.
Köszönj Jane mamának!
- Mama! - Szia.
Hogy vagy, drágám?
- Helló. - Szia!
Olyan jó, hogy itthon vagy.
Igen. Így van.
Szia, édesem!
Az Everest jobban feltöltött érzelmileg, mint eddig bármi az életemben.
Szinte csak Mike-ról beszéltünk, Mike-ra gondoltunk,
hogy mi történt vele, hogy elveszítettük.
És szerintem ez lehetővé tette számomra, hogy levessem a fájdalmat,
és elérjek ide…
hogy ennyi év után végre békére leljek.
Most már sokkal tisztábban tudom, ki is volt ő,
és azon kaptam magam, hogy csodálom.
Hajnali négykor átkelni a Khumbu-jégesésen, 22 évesen,
az éjszaka közepén,
bátorságra és eltökéltségre vall.
Szeretnénk, ha tudnád, hogy elmentünk megkeresni Mikey,
és mindig emlékezni fogunk rád, és teljes szívünkkel szeretni.
Rendkívüli fontos, hogy Mike továbbra is
a család része maradjon, a következő generációk során is.
Mike bácsi megmászta a Mount Everestet, a világ legnagyobb hegyét,
de balesetet szenvedett, és nem tért vissza.
Apa, az a hegy az Everest?
Nem. Az egy kis domb Skóciában.
Hogy Spenny megpróbálta megkeresni a bátyját,
és hogy milyen is volt Mike utazása, csodás történet lesz a gyerekeknek.
És még mindig ott él.
Igen, ott él tovább.
Szeretném, ha Mike bácsi valaki olyan lenne, akivel azonosulhatnak,
és lelkesítheti a gyerekeket.
Szeretném őt látni bennük.
Tudni, hogy el van temetve, és nem nyílt színen van,
könnyebbé tette elfogadnom, hogy békében nyugszik.
Attól, hogy nem találtuk meg a holttestét,
nem jelenti, hogy én nem találtam rá.
MINDAZOK EMLÉKÉRE, AKIK AZ EVERESTEN MARADTAK
A feliratot fordította: Juhász Ferenc