Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Havíem de sortir a les 10:00 i són les 10:21.
Estàs bé, Lulu?
Perfectament.
- Estàs fumant? - No.
No estaràs fumant?
Lulu, com et vegi fumar, no sortiràs al carrer...
Qui truca ara?
Les 10:22. Al final no sortirem, al final ens quedarem.
Sí?
No, Enriquito, t'ho he dit mil vegades,
les fotos brillants són dues pessetes més cares.
No! Aquestes són les de 10x15.
Deixa-ho, ara baixo jo.
Vaig a la botiga. L'Enriquito em fa posar nerviós.
Què fas? Aeròbic d'aquest?
Pili, si us plau, ja són les 10:23!
Ja? I jo aquí perdent el temps fent les maletes de tothom.
No t'oblidis dels entrepans.
Pepe, jo no ho puc fer tot.
I si mengem a un bar?
Ja hem gastat molt amb les vacances, no menjarem fora.
Ni parlar-ne. Que t'ajudi en Rodri.
Rodri! Deixa de tocar-te els ous i ajuda la teva mare!
Què fas?
Papa, no és el que sembla.
M'estava posant pomada, i...
Pomada? Quina pomada?
Per poc m'esquitxes. Ajuda a la teva mare amb els entrepans.
- I renta't les mans, mandril! - Ja marxeu?
La nacional està en obres. Millor surt per Valverde.
I no corris a Sagrillas, que s'hi posa la Guàrdia Civil.
Fina, que Déu li conservi aquest cap tan privilegiat.
Les 10:24.
I no et preocupis per la botiga, tens el millor aprenent.
- Sí. - Amb l'Enriquito, està a les millors mans.
Mor. Mor!
Ei!
Què fa? He trigat mitja hora a carregar-lo.
- No veus que hi ha clients? - Els he dit que esperin!
- Anava a superar el rècord. - D'estupidesa?
Fa només una hora i 27 minuts que estàs a càrrec del negoci.
Si us plau, Enriquito.
Disculpin. De seguida els atenem.
Ens pot atendre algú o no?
- En un moment. - Un moment, diu.
Rodri! Tio.
Tinc el que volies.
I recorda buscar estrangeres, que no venen només per la paella.
Jo amb tocar pits em conformo.
Idiota, si això va caducar fa dos anys.
Si és goma. La goma no caduca.
Tia, com t'he de dir que no et posis la meva jaqueta?
Et fot que a mi em quedi millor.
Enriquito, fes el favor.
Com puc anar a la platja a relaxar-me?
Si aquest incompetent arruïnarà en 15 dies un negoci de 15 anys.
Em puc quedar a donar un cop de mà.
Vols donar un cop de mà a en Charly.
A casa meva hi ha lloc, tinc un llit plegable.
Enrique, Déu meu! Ves a la botiga!
Merda.
Encara hauré de quedar-me uns dies fins que aquest paio se centri,
i anar després en bus.
- Tu sí que et pots quedar? - Per la botiga que ens dona de menjar.
Com en Charly a la Lulu.
No parlis així de ta germana!
Sempre li deixeu fer el que vol!
Aquí es fa el que dic jo.
Veus? Ets un dictador.
Ja val. Em teniu fins als collons tots.
I llavors, per què hem d'anar tots junts de vacances?
Mira. Així de fàcil.
A prendre pel cul les vacances. Ens quedem.
Deu anys, Pepe.
Fa deu anys que veig com reveles fotos de les vacances d'altra gent.
Els veïns menjant sardines a La Malagueta.
Posant a la Torre de Pisa. Comprant tovalloles a Lisboa.
Mentre els nois i jo estem tancats a casa amb un ventilador.
Ara em vols deixar sense vacances?
Pujareu al cotxe amb un somriure,
i no parareu de somriure fins que arribem a la puta platja
i fotem el cul al puto Mediterrani!
Entesos?
Bé, doncs sortim a les 10:31.
És molt bona hora, oi?
Anem a la platja Anem a la platja
CARRER DEL GENERAL YAGÜE
Anem a la platja
La bomba va esclatar
La radiació et torra
I ho pinta tot de blau
Anem a la platja Anem a la platja
APARTAMENTS SOL I MAR
Anem a la platja
Què us sembla? Fenomenal, oi?
A dos carrers de la platja. S'hi respira vida i mar.
Però Pepe, això no és un hotel.
És clar, és un apartament.
Tindrem més llibertat, hi estarem més a gust.
És clar que sí, senyoret.
Per què voldria agafar un hotel? Ja em té a mi.
Per fer el dinar, el llit, l'esmorzar...
Vinga, Pili.
Un hotel no hi posa l'amor que hi poses tu.
Mira, el comentari masclista del dia.
Ja hi som?
Si fos masclista, tindria a la teva mare com la tinc?
Amb televisió a color, rentadora nova i una iogurtera!
Déu meu. On vas conèixer el papa? A Altamira?
- Va, som-hi. - A veure. El teu pare, filla...
Fill, un consell. No tinguis pressa per aconseguir xicota.
Xicota? Si jo amb cardar ja tindria sort.
Vinga, va.
Crec que sí.
Pepe! Quin pis és?
Baix interior.
Recorda recollir la comanda, sol arribar sobre les 12.
I signa l'albarà.
No, no cal que imitis la meva firma, Enriquito!
Signa amb la teva i ja, fill meu. Vinga, adéu.
Ja són i 23. Vinga, família, que ens prendran els millors llocs.
Sí, senyor.
Pepe, semblem els portadors d'en Tarzan.
Pili, escolta.
Li he preparat un aniversari a la nena que no es podrà queixar.
Passarem el matí a la platja fins a les 14:45.
He encarregat una paella.
Sortim del restaurant a les 16:50 i anem al poble.
Que compri tot el que vulgui fins les 18:00.
Bé, o fins les 18:20.
No som esclaus del temps.
No, és clar.
Després li cantem el "Per molts anys", i...
Sorpresa! Li donem el seu regal d'aniversari.
Oh, Pepe!
És molt bonica!
"Lulu. Dels teus pares." M'encanta.
- Has comprat la targeta? - I tant.
A veure.
"Demà és avui. I et volem desitjar un molt bon aniversari."
- Molt bé. - Vinga, anem.
- Som-hi. - Agafa-la.
Aigua! Cervesa!
Has vist, Lulu? El Príncep està cada dia més guapo.
Lulu!
Filla, és que t'aïlles tot el dia amb la música i el diari aquest.
Vull recordar com de malament m'ho estic passant.
En 30 anys no necessitaràs un diari.
Portarem implants cíborg al còrtex cerebral.
- Au va. - L'home del futur serà biònic.
Això sí que és vida, família.
Vinga, va, us faré una foto.
Ai, sí!
Poseu-vos allà.
Vine. Vinga, filla.
Molt bé. Vinga, un somriure.
Genial!
Aquesta l'amplio i la poso a l'aparador perquè la vegin els clients.
Una més, vinga.
Així m'agrada, amb naturalitat. Molt bé.
Aquell no és el teu xicot?
Ei, família!
Quina coincidència! Estava jugant amb...
- Els meus nebots, sí. - Dona'm!
Nen, collons.
- Són entremaliats. - Charly, vine.
Pare, com que és el meu aniversari,
he pensat que ho podríem celebrar junts.
Què? No! Tu passaràs el teu aniversari amb la teva família.
Anem a...
Pugem a un patinet d'aquells?
Charly, sento que hagis fet el viatge per res. Vinga.
Mira, papa. Jo decideixo amb qui passo l'aniversari.
Perquè en faig 18, no 6.
Però, filla, quin futur t'espera amb aquest indocumentat?
- Què m'has dit? - Indocumentat!
Que ets un indocumentat. Un bo per res.
Pare, ja m'amargues el present, no m'amarguis també el futur.
Vinga, vinga.
- Lulu! - Charly, marxem.
Pepe, ja val.
Tothom ens mira.
Què hem fet malament perquè vagi amb aquest?
El meu pare deia el mateix de tu. I mira'ns ara,
Amb dos fills i una hipoteca.
Lulu!
Què?
Recorda que tenim la reserva a les 15:00!
A les 14:45!
- Digues a en Charly que vingui! - Val!
El que faltava, convidar a dinar a l'indocumentat.
- La paella és per quatre, Pili. - Ai, mare meva.
A mi m'agrada repetir paella.
Deixa't anar el cabell una mica.
Molt bé. Genial, amor meu. Fantàstic.
Només et falten les trenes per ser la Bo Derek.
Seràs beneit.
Escolta, no ens hem allunyat molt, Pepe?
No.
Aquí hi ha gavines, així que som a prop de la costa.
On has après això, comandant Cousteau?
A les barques del Retiro?
Ostres...
- Com ha canviat el temps. - Rodri!
- Rodri, vinga, puja! - Tornem a la platja, que ja veuràs.
- Vigila, Pili. - Acabaré xopa.
- Amb compte! - Quin xàfec! Déu meu!
El meu nen!
Rodri!
Rodri, vine! Vinga! Fes servir les cames!
Vinga!
- Vinga Rodri! - Vinga!
Papa, no puc!
S'està ofegant!
Vinga!
Papa, no puc!
Rodri! Pili, si us plau, faràs que caigui!
Vinga!
- Papa! - Vinga, fill!
Més fort!
Rodri!
- Pepe, fes alguna cosa! - No puc!
- Pepe! - Va!
Vinga!
- Agafa't del teu pare! - Agafa'm la mà!
No el deixis anar!
- Va! - Agafa't!
- Vinga! - Em faràs caure!
- Amunt! Ja et tinc! - Ja està.
- Agafa'm. - Puja!
- Pepe!
Amor meu!
- Déu meu! Ai, Pepe! - Ai, senyor.
Vinga! Tornem a la platja.
Som-hi!
Pepe, això no es mou!
No es mou!
Què passa?
- Fort! - No puc!
Les ulleres!
Fot-li, Pili!
Ja es mou!
Rodri! Rodri!
Rodri, fill meu! Estàs bé?
Pili!
- Pili, estàs bé? - Què ha passat, Pepe?
No ho sé.
Anem.
Vinga.
- Aneu a buscar la Lulu. - Sí.
Jo vaig a tornar això.
Ja hem tornat.
Quina tempesta! Per poc no ens en sortim.
Quina tempesta?
Tens una cosa al nas.
Em prens el pèl?
Pepe?
Saps on hem deixat les coses?
- No trobo la nena enlloc. - Anem.
- M'ha deixat en vist. - Doncs ja veus el que es perd.
- On érem? - Al costat de...
Vigila!
- Què collons és això? - No sé.
Lulu!
Lucía!
- Res. - Jo tampoc la trobo, Pili.
La platja està molt estranya.
Amunt, gent!
On s'ha ficat la nena?
- Ni idea. Miraré a l'apartament. - Sí.
On és la cabina? Si he trucat abans.
Disculpi. Aquí no hi havia una cabina?
Sí. I allò era un videoclub.
Però fa més de 30 anys d'això. Feia temps que no venia, eh?
No n'hi ha cap altra a prop? No trobem la meva filla.
Tingui.
No, deixi la cartera, porto diners.
Si és un telèfon.
Un telèfon?
I on és la roda per marcar?
- Uau. - A veure?
Toca aquí.
- Aquí. - On?
- Aquí. - Aquí?
Aquí!
Aquí?
- Prem aquí. - Ja ho faig!
Més fort. No, així.
Pari!
Vagi a un bar!
- Pepe! - Sí.
- Disculpi. - Però què està passant?
- No ho sé, amor. - On és la nena?
I si algú se l'ha emportat?
Mama, tranquil·la. Està bé. És a Madrid.
A Madrid?
En Charly va venir a buscar-la per passar junts l'aniversari.
Ho sabies i no ens has dit res?
- Idiota! Mira la teva mare. - Al cap no, Pepe.
- Està estudiant. - Si és buida!
- Es pot saber què fa? - No es preocupi, és el meu fill.
Qui són vostès?
- Policia local. - La policia?
De debò?
Estàs bé, noi?
- El vols denunciar? - Com? El puc denunciar?
- Com em vols denunciar? - Ja n'hi ha prou.
Què passa? Només li he donat al meu fill.
A mi em donaven amb un cinturó.
Però en 2022 és un delicte.
En 2022?
Ja n'he tingut prou! Venen aquí vestits
de Boy Scouts muntats a un carretó,
fingint ser policies. A la merda!
Pepe! Vine.
Mira.
És el príncep Felipe.
Uau. Què li ha passat?
Mireu la data.
Juliol del 2022.
A veure, pensem.
Això ha de tenir una explicació. Com podem ser en 2022?
Vols una explicació?
Hem viatjat en el temps, 30 anys al futur!
- Això es pot fer a Espanya? - És clar!
Però com vols? Tants còmics li han afectat el cap!
Ah, sí? I com expliques això?
Abans de pujar al patinet, aquell paio tenia 20 anys, no?
- Pepe. - Això ha de ser un malson, Pili.
- Anem a casa amb la nena. - Escolti!
La revista són 2 euros amb 20.
- Euros? Però què coi és això? - Jo què sé.
Anem a la platja
La bomba va esclatar
Tacant de blau els núvols
La radiació et torra
Anem a la platja
I aquest toro què anuncia?
Protegeix-te bé la cara
ENERGIA PER SER TU MATEIX
L'aire és radioactiu
Què li ha passat al barri?
Han tancat el videoclub!
CARRER D'EN RAFAEL NADAL
Qui és Rafael Nadal?
I el bar d'en Pepe? És un restaurant xinès!
No, no, no.
- Què? - No pot ser!
Què és això?
La meva botiga!
Què cony és un mobile store?
No s'obre.
Què fa?
Això em pregunto jo.
Què hi fa, a casa meva? Lulu!
Lucía! On és la meva filla?
Què hi fa aquesta gent aquí?
Tenen el festival de l'OTI a casa.
A casa?
Fa deu anys que vivim aquí. Fora!
- Fora d'aquí! - Ei!
- Deixa'l anar! - On és la meva filla?
- Fora! - La meva filla!
Si us plau, senyor, digui'm on és?
Entre el reggaeton i els crits em teniu fins...
Quique, tio, ets tu?
No pot ser.
Esteu igual. Però igual, igual.
No, Enriquito, tu...
- Tu estàs molt gran. - No.
- Jo estic normal. - Normal, normal...
Ja heu tornat de la platja?
Per fi! Oi que vam marxar ahir...?
Enriquito, quan s'acabi l'Equip A,
- comença els deures. - Sí, mare.
- Molt bé. - D'acord.
La meva mare va perdre el cap fa temps.
No sap ni quin any és.
Però si tenia un cap privilegiat. Què ha passat?
30 anys, José Luis. Han passat 30 anys.
Però per a vosaltres no.
- On heu estat? - A veure.
Recordes quan vam veure Retorn al futur?
Que si ho recordo?
La vam veure el segle passat. Cony, el mil·leni passat!
Doncs això.
Ens ha passat el mateix. Hem viatjat en el temps!
En comptes d'un DeLorean, en un patinet.
Que tinc 80 anys? Si m'ha vingut el període.
- Pili, si us plau. - Pot ser...
La Lucía va dir que vau pujar a un patinet de platja...
i vau desaparèixer.
- Espera. - La Lucía.
La Lucía va tornar?
Sí que va tornar.
La nostra filla és aquí!
No estarà tan vella com tu?
No, no exactament.
S'ha casat?
- Potser som avis. - Us imagineu que soc tiet?
Què passa, Enriquito? Per què ens mires així?
Enriquito, on és la Lucía?
LUCÍA GASPAR CASTELLANOS
També he guardat totes les seves coses.
Va ser la seva última foto.
CRIM PASSIONAL A BUENAVENTURA
Van matar...
- Van matar la nostra filla? - Què?
"L'únic detingut ha sigut en Carlos J.P.,
que mantenia una relació amb la víctima."
- En Charly? - El Charly aquest.
No portarà més que problemes a la nena.
Estaria millor amb tu, que estàs boig per ella.
Mare, això no té res a veure. Ves a posar els cigrons al pot.
- Vaig. - En Charly la va matar?
Vam anar a veure els Héroes, per animar-la i va pujar a la sínia amb en Charly...
On és aquest desgraciat?
El van deixar anar per falta de proves, i va desaparèixer.
"Mentre sonaven els acords d'Entre Dos Tierras,
la L.G. va morir."
Va morir sola i la van enterrar sola.
Havia de venir amb nosaltres al patinet.
I vaig cridar-li. Vaig cridar-li!
Tot per aquest caràcter de merda que tinc!
La vaig deixar sola amb en Charly.
Sola, quan més em necessitava.
Jo no puc viure amb això.
No puc.
Òndia! Estan plovent paios!
Pepe!
T'has tornat boig? Gairebé et mates!
No entenc res, Pili. On és la nostra filla?
Per què som a un altre any? Què cony està passant?
Què?
TINC LES RESPOSTES QUE NECESSITES ANA CLARA, PSÍQUICA I MÈDIUM
- Cosina! - Aixeca el cony.
Desperta't d'una puta vegada, que tenim clients.
Cagundena. Portes una mona que no és normal.
Perquè és paranormal. Ho entens?
Has fet fumar la Morticia? Que té els pulmons petits!
Filla de puta!
- Va dir a les 10:00 i són les 10:05. - On som, Pepe?
Pili, si estic malalt, vaig al metge.
I si viatjo en el temps, vaig a un esotèric d'aquests.
Namaste.
L'Ana Clara, mestressa clarivident,
descendent de xamans i mèdium entre mèdiums,
els atendrà de seguida. S'està...
alineant els txakres.
Comencem.
Necessita un objecte per contactar.
- Porten una foto? - Sí.
Quina fila. Sort que els 90 no tornaran.
- Ja poden tornar o... - Les piulades, per les gallines.
Que el temps és or al més enllà i aquí.
Mestressa.
Sí, hi ha contacte.
La mestressa aprofita la intersecció entre dimensions
per entrar en trànsit i contactar amb éssers de llum.
Mestressa!
- S'ha passat amb el trànsit. - Pepe, això és una estafa.
Esperi. He vist una cosa.
Va marxar sense dir adéu, oi?
- Sí. - Sí.
Sí, va ser culpa meva.
Era el seu aniversari, vam discutir...
- Bé, és molt tossuda. - Tenen el mateix caràcter.
Vam llogar un patinet de platja i va arribar una tempesta.
Horrible, gairebé morim!
I quan vam arribar a la platja ja no era l'any 1991, era 2022.
Disculpi?
Vol dir que han viatjat en el temps?
Sí, vam arribar ahir a la tarda.
Són periodistes, oi? On és la càmera?
No, escolti!
- Què és això? - Em cago en tu i en la teva mare.
Com enganyeu així a la gent?
Mira qui parla.
Pepe, marxem. Ja n'hi ha prou.
La Lulu no es mereix això.
Esperi! A la seva filla li deien Lulu?
Sí, es deia Lucía, però tots l'anomenaven Lulu.
Ha vist alguna cosa?
S'ha acabat, José Luis. Marxem. Us hauria de fer vergonya.
Ja t'ho vaig dir! No sé com deixes que juguin així amb el nostre patiment.
A tu et sembla que tot això té algun sentit?
No ho sé.
I si estem morts i som àngels?
Com a Autopista cap al cel.
- I si és un somni? - De qui? Teu o meu?
I per què no hi és la Lulu?
"Lulu. Dels teus pares."
Els l'has pispat. Quina mà tens per robar, cosina.
Visca el teu cony.
No. Aquell senyor me la va donar fa 30 anys.
DEMÀ ÉS AVUI
Està bé?
Sí, gràcies.
És la meva filla.
És molt recent, i...
Recent? Segons això, fa més de 30 anys.
Per mi és com si hagués sigut ahir.
Ho entenc. Jo també vaig perdre una filla.
Però una no pot viure al passat.
Segur que la meva filla tampoc ho hauria volgut.
Òndia, un gos robot!
Hola, gos robot, mira que ets bonic.
Rodri, estàs acaronant l'aspiradora.
Aspiradores automàtiques, robots de cuina, teles intel·ligents...
No sé si sabré adaptar-me en un món amb màquines tan llestes.
Doncs haurem d'adaptar-nos.
José Luis, no ens podem estar lamentant cada dia.
Hem de mirar al futur.
Demà és avui.
Això és el que deia la Lulu. Creus que ens voldria veure així?
Atrapats al passat, amargats, sense fer res.
Sí, que fa més d'un mes que viviu de gorra.
Mare, que ho estan passant malament.
Els dones la mà i t'agafen el braç.
José Luis, tenim un altre fill. Hem de mirar al futur.
- Ja som al futur, mare. - Sí.
I estan molt preparats. Hauràs de tornar a l'escola.
A l'escola? Vinga, va.
Et creus que per haver viatjat en el temps no acabaràs el BUP?
El BUP diu, si ja no existeix.
Doncs el que hi hagi.
I tu? Quan et posaràs a treballar?
- Pili, hauria de ser jubilat des del 2009. - Si us plau, José Luis.
Ja val.
Sortirem allà fora, ens buscarem la vida,
i ens convertirem en una família del futur.
Hòstia!
OBLIDA LA GASOLINA EL TEU COTXE ELÈCTRIC
Preparem el meu currículum. Treu l'Olivetti.
L'Olivetti, diu.
Ja no existeix. Ara fem servir això.
Per on poses el paper?
Mira aquest.
L'has vist?
Ei.
Fet! Amb una foto i tot. Què et sembla?
Però quina meravella.
Sí que és pràctic això, Enriquito.
Amb aquest currículum em voldran a Kodak.
A Kodak, diu. Això tampoc existeix ja, José Luis.
Però com que no existeix?
Signarem un contracte de quatre dies i després ja veurem.
Tindrà tecnologia del segle XXI,
però els contractes són de l'esclavitud.
ES BUSCA DEPENDENTA
Som al futur, aquí tot és virtual.
Mira el noi de les ulleres. És com si jugués a futbol de debò.
I no seria més realista una pilota al parc?
Eva.
Aquesta dona ve per la feina. A quina hora havíeu quedat?
Per la seva roba, arriba 30 anys tard.
Què fa la seva família en 2022?
Per ser vident, no veu quan sobra, oi?
Esperi, no penso marxar fins que em digui què ha passat.
M'agradaria saber-ho.
Tota la vida obsessionat amb la puntualitat,
intentar guanyar temps,
i de sobte perdo 30 anys de la meva vida.
- I no es pot tornar enrere. - Potser sí.
Ha estat bevent més?
D'on ha tret això?
- Me la va donar vostè. - Jo?
Fa més de 30 anys.
Però si jo a vostè no la conec.
Cony, és clar. Hi ha un forat de cuc connectant el passat i el present.
I ara el seu futur és el seu passat.
I en un futur pròxim, tornarà al passat,
li donarà el braçalet a la meva cosina, i arreglarà el present.
No em miri amb aquesta cara,
té tanta lògica com que hagi viatjat en el temps en un patinet.
Va, prou. Calla.
Vol tornar a la seva època, o no?
Cuinera, netejadora, cuidadora de nens, cosidora.
Pilar, la meva mare feia el mateix, però li deia mestressa de casa.
Ja sé que no és gaire.
- Em vaig casar jove. - Entenc.
Però quasi entro al SEPU.
- El SEPU? - Sí.
Quants anys tens?
Soc gran, però no antiga.
Vaig ser de les primeres a portar minifaldilla.
De debò?
- Ets tota una it-girl. - No sé què és això.
No tinc idiomes, no vaig acabar l'escola.
Així que ni formació ni experiència.
Potser la botiga no és suficient per tu.
Estic una mica verda, però podria ser una aprenent.
Després cosidora.
Després oficiala.
I després de cap.
És clar.
I com sou unes mamarratxes que no presten atenció a la gent,
us fotria a les dues al carrer.
Segur que no em contractareu, com la resta.
Però podríeu fingir una mica d'interès.
Esteu tan obsessionades amb això que no sabeu tractar amb la gent.
NO SOC VELLA, SOC VINTAGE
Tens mare? Doncs espero que no passi pel mateix que jo.
I que en comptes d'ajuda rebi menyspreu, burles i humiliació.
Pilar!
- Pilar! - No.
- Aquí et deixo el currículum! - Espera!
Si us plau, Pilar! Disculpa'm!
Tens raó, si em veu la meva mare em clava una bufetada.
A més, saps què em deia sempre?
"Eva, confia més en algú amb experiència que d'algú amb entusiasme."
Veus com no escoltes? T'he dit que no tinc experiència.
Pilar, no m'ho posis més difícil. Que estic intentant contractar-te.
Vinga, va.
Anem, que plou molt.
Quina mania amb gravar-ho tot. Deixa el mòbil.
- És per vendre'l. - És al·lucinant.
La càmera és més petita que la cinta.
- Mira. - Què?
És la noia que m'agrada.
- La de la meva classe. - Aquesta?
Doncs ves a parlar amb ella.
Vinga, Rodri, intenta-ho.
Vinga.
De què vas, Bitter Kas?
Perdona?
Que...
- Què hi fas, aquí? - Res.
- A canviar el mòbil, que és vell. - Vell?
Això?
Sí, però tampoc al·lucinis tant.
Tu no tens mòbil, o què?
De debò?
No tens Instagram, TikTok ni WhatsApp?
No, però tinc un Spectrum.
Ets el paio més estrany que he vist. D'on has sortit?
D'una galàxia llunyana.
Doncs que la força t'acompanyi, Skywalker.
Ens veiem.
Necessito una disfressa per Halloween.
Ei, vindràs a la festa?
La teva vibra friqui em posa molt.
Que li posa el meu què?
- És igual, que has lligat! - De debò?
- Guai! - Sí.
Tu i jo a una festa, com als vells temps.
Rodrigo, els temps no són vells, però jo sí.
M'has vist? Què hi faig jo a la festa de Halloween d'aquesta noia?
Doncs passar-ho bé. Que hi haurà ties, potser lligues!
O acabo a comissaria. Que tinc 50 anys, Rodrigo. Seria delicte.
- Si us plau. - No.
Si us plau, si us plau, si us plau!
La mare que et va parir.
La Larousse ja no existeix?
La Larousse em pot menjar el cony.
A Internet tens tot el coneixement.
Aquí. L'únic que pot reproduir l'energia d'un llamp.
LA CENTRAL DE MÓSTOLES RECARREGARÀ BUSOS EN MENYS DE 4 HORES
Aquí tens la teva màquina del temps.
I aquest és el vostre pla perquè viatgi en el temps?
- Sí. - Molt bé.
Fregir-me com una croqueta.
Tranquil, no estem boges. Abans farem una prova.
Els russos tenien la Laika, i nosaltres...
la xinxilla Morticia.
Perdona, una cosa és hipnotitzar-la, i una altra electrocutar-la.
Fote't tu els 20.000 volts per la xona!
Però no veus que passarà a la història?
Les futures generacions l'estudiaran com la primera crononauta de la història.
- Com la Laika? - Com la Laika.
Com la Laika.
Eva, t'ha arribat això.
Andrea! Ha arribat la festa.
És una batedora elèctrica?
És un succionador de clítoris.
- No en tens? - Jo?
Si amb dir clítoris em poso vermella. No puc fer servir això.
Ara està de moda, cosa que no deixa molt bé als homes.
No em crec que no et toquis.
A veure.
De vegades, quan no he de fer el sopar,
m'ho passo molt bé amb el ruixador de la dutxa.
Això sí que ho faig!
Doncs si allò t'agrada, això et canviarà la vida.
- Té, que tu el necessites més. - I si ho veu el meu marit?
Li dius que aprengui què és un multiorgasme.
No! Ja són massa coses noves.
Bé, noies, doncs ja està. Adeu.
Que ho passeu bé.
- I tu. - Gràcies.
Adeu!
Quines disfresses! Sou en Rick i en Morty, oi?
No, en Marty McFly i en Doc.
Qui?
- Has portat el teu pare? - No, és el meu amic Quique.
- Tens amics de 60 anys? - Ei, que en tinc 50.
Fas cringe igualment. Almenys no s'ha disfressat de capellà.
Quique. M'has d'ajudar amb l'amiga.
Amb quina, la que pensa que soc un pederasta?
- Podria esperar a en José Luis, Fina. - No.
Jo no m'espero, ja vaig passar gana a la guerra.
Vinga! Que em mato!
- Que em mato! - Puja!
- Va, cosina! - Tinc vertigen! Que em mato!
- Digues! - On ets?
Sempre dius que sopem a les 22:00.
T'obsessiones amb el temps, Pili.
- I m'ho dius tu? - Estic...
Soc a la feina. L'ambient està una mica...
Ei!
Però què?
Serà porca!
No et falta res: porca, malparlada...
Malparlada, diu, el malparit. Malparlada ta mare!
- Qui és aquesta? - És...
La cap del magatzem, que és una torracollons.
Però què hi fas, allà?
Deixa el telèfon o te'l fots pel cul! Que em mato!
Amunt!
- Amunt! - Puja!
Amunt!
- Això es mou. - Salta!
Cosina, salta!
Amor, he de penjar, que hi ha molta tensió aquí.
Ràpid, cosina! Que s'acaba la porta!
- Que s'acaba! - M'estic deixant el cony aquí!
- No cridis! - Salta!
- Que em mato. - Salta! Ve algú!
- Si us plau! - Que caic!
Salta!
Anem! Vinga!
Fills de puta!
Malparits!
- Som-hi! - Va, cosina!
Qui necessita companyia tenint-la a vostè, eh, Fina?
Molt bé.
Alexa, posa música trap.
I la posa? Serveix per tot?
Alexa, posa'm un cubata.
Portes tota la nit vacil·lant-me, no?
Sí, i encara et queda.
On vas? Si ens ho estem passant bé!
Sí, com per fer un directe a l'Instagram.
Espera, dona!
No em molestis més. Vull parlar amb la meva amiga.
Deixa'ls tranquils. Si estan molt bé. I nosaltres també ho podem estar.
Saps quants anys tinc?
No, no.
Volia dir que ens ho podem passar bé.
Soc un tio divertit, enrotllat.
Mira, et passo el corrent!
Molt bé, boomer.
Vinga, fot-li!
Adéu, Morti.
Bon viatge.
Et puc dir... "Efectiviwonder."
"Què Pretenders."
"Com andami."
"Ens alegranem de veure't."
És com escoltar el meu pare. D'on has sortit?
I si et dic que he vingut de l'any 91 per conèixer-te?
Ets el tio més estrany amb el que m'he enrotllat.
Tio, més clar no t'ho puc dir.
Vinga, va!
Vinga, dona-li!
- Estira el braç! - Vinga!
Va!
Abril, no tenim llum!
Doncs aquí seguim, filla.
Lluitant.
Acostumant-nos a que no hi siguis.
I ja està?
Això és tot?
Sí, no?
No li diràs el que vas fer ahir?
Sí, és clar.
Però ja ho sap. Oi, Lulu?
- Vaig intentar... - Que l'enterrin a ell també.
Això va fer el teu pare.
- Mira que ets exagerada. - Exagerada?
Va voler viatjar en el temps amb un cable elèctric.
A veure, sí que va viatjar.
- Uns deu metres. - Que ets beneit?
Almenys intento arreglar el que ens ha passat.
I jo no?
- És el pitjor que pot passar a uns pares. - I què hi puc fer?
- Em quedo de braços plegats? - És l'únic que fas.
- I tu què has fet? - Treballar.
El que calgui per continuar endavant.
El que hauries de fer tu.
Encara som una família, Pepe.
Què fas? Graves la tomba de la teva germana?
Ningú em creurà si ho explico.
Que ets beneit?
- Ves. I dona'm això. - No!
Que m'ho donis! Si t'agafo, t'emportes una clotellada!
Disculpi.
TENIM LOTERIA DE NADAL
"Li agraïm el seu interès, Sr. Gaspar,
però lamentem informar-lo que el seu perfil no encaixa amb l'empresa."
No et desesperis, home.
Com que no, Enriquito?
Que només em diuen "el seu perfil no encaixa."
Per la formació, per l'experiència o per l'edat.
Si sabessin la meva edat real...
Com refà la seva vida algú a qui llencen 30 anys al futur?
Ho sento molt, José Luis.
Marxo, que la botiga deu ser plena. Adeu.
- Em podries agafar el telèfon. - La que faltava.
- Mira, he estat investigant. - No m'importa.
Si no és per una feina, no m'importa.
Mira, no pots rendir-te ara.
- Per fer una truita, s'han de trencar ous. - A mi sí que me'ls estàs trencant!
- Però... - Però res! S'ha acabat.
No perdré la meva família per aferrar-me a un passat que no tornarà.
Posa-me'n un doble!
Charly!
Quant de temps.
Més de 30 anys. T'importa si et deixo això aquí?
- Vull vendre el pis dels meus pares. - I tant!
PIS EN VENDA
M'encanta el Nadal.
La meva casa sembla d'un anunci. Tornem tots a casa...
Para.
- Perdona, no recordava... - No et preocupis.
Mai vaig pensar que la meva filla faltaria abans que jo.
És igual.
- Marxo. Passeu una bona nit. - Però no pots marxar així.
Estem de celebració.
És la nit de Nadal, tinc molta feina. He de comprar, fer el sopar...
Sortir amb les teves companyes. La cap ens convida.
He reservat per tres persones.
No ens deixaràs a l'estacada?
Vinga, una copa.
Una! Que si no se'm puja, i no vull fer un espectacle la nit de Nadal.
M'assemblo al meu oncle el hippy.
Vols deixar de beure?
Deixa'm! I preocupa't que confessi.
Si no sabem com la va matar, no ho podrem canviar.
- Què fas amb això? - Gravar la confessió.
Ho podem fer amb el mòbil.
- També grava? - És clar.
A veure?
Gravadora, telèfon, càmera...
Quin invent! És la navalla suïssa del segle XXI.
Hola. Volíem veure el pis.
Endavant.
- Aquest no. - Passa.
- Aquest! Like! - Sí?
Like!
És un match!
It's a match!
Jo sí que tindré un bon Nadal.
I ja? Així es lliga ara?
Si jo trigo més a escollir sabates!
Això és igual, esculls, els proves,
i si no t'agrada, els tornes.
- A tu qui et posa? - A mi? Ningú.
Vinga, va!
- Qui et posa? - Ningú!
- Vinga, va. - Digues.
La veritat és que, algun dissabte, quan ho faig amb en Pepe,
penso en en Robert Redford.
Qui?
I què faràs amb ell? Canviar-li els bolquers?
I ara, la Pili!
- Oh, mira. - Pilar, et toca.
- No, no. - Sí, et toca.
- Sí, sí. - La rossa!
El gran es va casar al juny.
I la petita, que estudia a Salamanca, i treu tot deus.
Per això se'ns ha quedat el pis gran, oi?
- Per què parles així? - Perquè els aragonesos són gent noble.
Molt bonica i lluminosa.
Diu que vivia aquí amb la seva família?
No he dit res. Però sí, encara que vaig marxar de jove.
No diguis, per una senyoreta?
Sí. No.
Va acabar molt malament.
Molt malament?
Com de malament? Com per perdre el cap?
Però què els interessa, el pis o jo?
El pis.
Preguntar no és ofendre, home.
Tots tenim algun esquelet a l'armari.
Oi?
Aquí estan les habitacions.
Aquest és un dels dormitoris. L'armari. Encara estic empaquetant.
Passa alguna cosa?
No, no.
Era la seva xicota?
Tu el que vols és que el tigre em mengi
La meva carn morena
Tu el que vols és que el tigre em mengi
La meva carn tan bona
Tu el que vols és que el tigre em mengi
La meva carn tan bona
Tu el que vols és que el tigre em mengi
La meva carn morena
Ai, que em pixo.
Ni canta ni balla, però no us la perdeu!
I ara, en Jordi i la Cari!
Perdona, posa'm una altra, si us plau.
Tu què vols beure?
Pilar?
M'he fet pipí a les calces cares.
Què passa?
Aquesta cançó... Era la preferida de la meva filla.
He de marxar.
Bones festes.
Deixa-ho anar.
Què va passar?
Ho sento, feia molt que no veia aquesta foto.
- Quina vergonya. - S'ha de desfogar.
Fem unes copes i ens ho explica.
Fa 30 anys que no hi és.
- M'he sentit tan... - Culpable?
No, sol.
Era l'única persona que m'entenia. I jo a ella.
A veure... Segur que els seus pares l'entenien millor.
Els seus pares la tenien amargada.
Sobretot el pare, que era un carca
que mai va intentar entendre la Lulu el molt fill de...
Perdoni.
El nostre fill gran també parla així, i el posa nerviós.
El cabreja bastant.
Disculpi. Crec que no hauria de parlar de la gent sense saber.
Sense saber? Si ho escrivia al seu diari. L'he llegit 300 vegades.
El seu diari?
No hauries de tenir això, indocumentat.
Què m'ha dit?
Deixa'l anar.
Que el deixis anar!
Ai, la Verge!
- Deixa'l anar! - Que es maten!
Treu les mans del diari de la meva filla!
No pot ser.
No estàs mort.
I estàs igual.
Dona-me'l.
Que s'escapa! Anem!
- Charly, només volem parlar. - No parlo amb fantasmes.
Charly!
Som-hi!
Charly!
Dona'm el diari!
Dona-me'l! Dona'm el diari!
Charly!
Dona-me'l! És l'únic que em queda de la Lulu!
- Dona-me'l. - Deixi'm en pau!
Corre.
Corre, collons! Corre!
Déu meu!
En vols més? O ja has vist molta carn freda avui?
No gràcies. Saps que això em dispara l'àcid úric.
- Molt bé. - Espera.
Així no tenim cap accident.
- Just la nit de Nadal. - Espero que no.
Pepe, què has fet avui?
Jo?
Res.
- He estat a casa amb la Fina. - Què?
Si he estat tota la tarda a la cuina, sola.
Quina llàstima, el cap d'aquesta dona. Cada dia està pitjor.
Tu estàs pitjor, pare. Porto tot el dia aquí, i no hi eres.
- M'estàs dient mentider? - Vull dir...
- No, m'estàs dient... - Deixa'l parlar, Pepe.
No l'atropellis.
Tens sang al cap. Aquí.
- On? - Aquí, aquí.
De què és, Pepe?
Serà del xai, que és cru.
Saps què més és cru?
El...
- Les crestes? - No.
En Charly.
Aquest Charly. No m'agrada gens per la vostra filla.
Segur que acabarà malament.
Us he vist, Pepe! A tu i a la boja aquella!
Has matat en Charly!
No, ha sigut un accident, no he sigut jo!
- S'ha entrebancat. - Ah, sí?
I què faig jo justificant-me?
- No plorarem per un assassí! - Però tu t'estàs sentint?
- Has matat un home, Pepe! - I què?
- Va matar la nostra filla. Millor mort. - Però qui ets?
- No pensava que et sentiria dir això. - Ni jo que perdria una filla.
- Jo també l'he perdut. - Però jo no l'he oblidat.
Una altra bronca a casa. Com sempre.
Crec que discutir és l'esport preferit d'aquesta família.
Sobretot del papa.
Com pot ser tan tossut i tan ranci?
Crec que li agrada tant la fotografia
perquè voldria que s'aturés el temps, com a una foto.
Perquè no deixi de ser la seva nena.
És irònic
que algú tan obsessionat amb el rellotge, arribi tard a tot.
I encara no hagi vist que la vida és això que passa mentre ell compta els minuts.
FELIÇ 2023
Feliç 2023!
Guapa!
Han suspès la cerca de la meva família.
Els donen per morts.
La policia diu que no hi ha hagut una tempesta així en més de 30 anys.
Com és la vida.
En un dia de platja, pots passar de tenir una família
a estar sola a la vida.
En Charly diu que surti a prendre l'aire.
Que hi ha un concert dels Héroes al festival.
Me'ls vols fregar, Pepe?
Que et passes tot el dia llegint això.
Ara no. Miri l'home del temps.
Ai, sí.
Mira com estan al llevant. Un altre front fred d'aquests.
Es preveuen tempestes amb gran càrrega elèctrica.
Un fenomen que no passa des de l'any 1991.
Doncs aneu amb compte quan hi aneu.
La nacional està en obres. Millor surt per Valverde.
I no corris a Sagrillas,
que s'hi posa la Guàrdia Civil.
Vagi amb compte, hòstia!
El teu pare està fatal.
Ell i tots.
- Saps què m'agradaria? - Què?
Comprar unes cerveses i emborratxar-nos.
M'encantaria.
Però no puc. Tinc el colesterol molt alt.
Les transaminases també, i una úlcera a l'estómac.
"Diguimeló?"
Quina orella.
Posa't davant de la càmera!
Què busques? La càmera del mòbil! Com a Star Trek.
Què passa? Et vas quedar al MySpace?
On?
Res. Escolta, amb tot això dels teus pares,
potser vols venir a casa a estudiar, i a animar-te.
Guai!
Ara l'últim que vull és estudiar. Nasti de plasti.
Ho dic perquè estarem sols els dos.
Encara pitjor. Què faràs, un té amb pastetes?
A veure, Premi Nobel,
creus que si estic sola a casa, i et convido a estudiar, és per estudiar?
I si no, per què és?
Per fi m'estrenaré!
Aquesta nit cardo!
Encara et veig.
A veure...
- Cardar, o el que sorgeixi. - És clar.
La mestressa aprofita la intersecció entre dimensions
per entrar en trànsit i contactar.
Per 100 euros.
Això serà seriós?
Perdona, som de la Parapsychological Association
des del 1998.
Comencem, vinga. Que avui hi ha bona cobertura.
Heu portat un objecte del difunt?
Genial.
Ja està, Ana Clara. Ja ho tinc.
És la tempesta. La tempesta es repeteix.
Em cago en tu i en la teva mare!
- Surt d'aquí! Som a plena sessió! - Tu calla!
Perdona'm per no escoltar-te. Tenies raó. Puc salvar la meva filla.
Que no puc tenir raó. Si m'ho invento tot.
- Com que s'ho inventa? - No, no.
Només amb aquell senyor.
Contactar amb l'esperit de la seva mare és ciència contrastada.
Si t'ho inventes tot,
- per què vas ajudar-me? - Volia els teus diners. És la meva feina.
Estafar pringats desesperats.
- I el diploma? - Mel va fer el meu cunyat, en Paco!
- Però si et vaig donar la polsera. - Que no pot ser.
Que no hi ha forces màgiques, ni tinc poders, ni hi tinc res a veure.
No? I com vas conèixer la meva filla l'any 1991?
Què vols tu ara? Surt d'aquí!
Una merda així de gran!
No fins que em digui on té a la meva cosina el seu marit.
Se l'ha emportat?
Cridava coses d'una platja, una tempesta, i de salvar la seva filla.
He de marxar!
Adeu-siau. Marxo a estudiar llengua.
- I anatomia, si tinc sort. - Tu no vas enlloc.
- Tu vens amb mi. - Tinc plans! És nit d'estrena!
Pilar!
I ara què?
PASSA PER LA FARMÀCIA ABANS
Mare, per què no tornem i ho parleu pel telèfon?
Això del teu pare no s'arregla per telèfon. Accelera!
Vam agafar un patinet, i després vaig discutir amb la meva filla. No!
Primer vam discutir, i després vam agafar el patinet.
En un lloc com aquell.
- Per on vau entrar a l'aigua? - Pepe?
Estàs boig? Què hi fas, aquí? I amb aquesta!
Ens hem fugat.
- Volem una història d'amor. - Senyora!
Què? Si dius la veritat, no s'ho creurà.
Escolta, Pilar.
Està tornant a passar. No has vist les notícies?
- La tempesta ha tornat. - Si us plau, Pepe.
- Deixa-ho córrer. - Fes cas a la mare i tornem a Madrid.
Que no.
- Que té raó. Aquesta vegada pot funcionar. - Ja està bé! Si us plau!
Què en sabeu? Gairebé l'electrocuteu.
Ja ens hauria vingut bé.
Que va aixafar la meva xinxilla i s'ha quedat plana.
Què diu d'una xinxilla?
Al final tornaran boig el meu marit.
Ho hem aconseguit. Mira què fa.
Pepe!
- Però on vas? - A salvar la nostra filla!
Com? Anant per l'aigua amb això?
Pili, mira!
- Anem! - Rodri!
Vinga, ràpid!
QUAN VENS? QUE TINC FRED
- Merda. - Vinga, que tornem!
L'Abril no m'esperarà 30 anys!
- Vinga, Pili! - Ja vinc!
Vinga!
- Puja, fill! - Però què fan?
Digueu-li a la meva jo del passat
que no compri la puta merda del LaserDisc!
Que se l'haurà de fotre pel cul!
Què fan aquells bojos?
Tornen al 1991.
Va, Pili! Abans que marxi la tempesta.
És una bogeria, Pepe.
I ara què?
Com funciona això? Hem de fer alguna cosa?
No ho sé, Pili. Què vam fer l'última vegada?
I si no era aquesta platja? I si el viatge només era d'anada? I si...
Sí que era aquesta platja.
Tot anirà bé.
Soc jo, o aquesta tempesta és pitjor que l'altra?
- Agafa't! - Agafa't, Pili!
Mare meva! Això s'acaba aquí!
Et diré una cosa, Pepe! És l'última vegada que viatjo en el temps!
Com sabem si és l'any 1991?
Només faltaria que fóssim a un altre any.
Hem passat per més èpoques que La Década Prodigiosa.
Ja era hora! Que s'han passat de temps.
Quin any és?
A veure, tampoc ha passat tant.
LLOGUER DE PATINETS
No la trobo.
No la veig.
Mama, papa!
- Lulu! - Estava preocupadíssima!
Ets aquí, filla!
Sí, volia tornar a Madrid, però no volia marxar enfadada.
Esteu molt canviats.
- Què feu vestits així? - No t'ho creuràs.
- Amb el patinet, hem anat a... - Al poble d'aquí al costat!
I hem aprofitat per anar de compres.
I a mi no m'heu comprat res, perquè no hi heu pensat.
Com no hem de pensar en tu, filla? Com t'hem d'oblidar, amor meu?
Si us plau, prou.
La paella no era a les 14:45? Són gairebé les 15:00.
Doncs que esperin. Hem de gaudir del moment, amor.
Però què dius?
Li ha donat mol el sol al cap?
T'he trobat molt a faltar.
T'he dit que t'estimo?
Què passa? Pareu, que sembla que fa anys que no em veieu.
Sembla que veieu un fantasma.
No diguis això, filla.
Menja. Et veig més prima.
Més prima? Que aquest matí?
Esteu molt estranys.
Estranys, nosaltres?
- Ei, ens fem una selfie? - Sí!
- Vinga. - Una què?
- Però tens la càmera a l'inrevés. - Patata!
Papa, si us plau, que sembles un ós de peluix.
Filla, l'amor s'ha de demostrar.
Ben dit.
Un no valora el que té...
Fins que ho perd, filla.
Déu meu, papa. Ni que m'anés a morir demà.
No, encara et queda una setmana.
- Rodri! - Que ets beneit?
No l'escoltis.
Dona-li el regal! Que estem tardant molt.
- Vinga. - Lulu.
Sé que no soc
el pare perfecte.
I que no t'agrada que et tracti com una nena,
però encara que passin 30 anys, per mi,
sempre, sempre seràs la meva nena.
- Que bonic! - T'agrada?
Papa, m'encanta!
- Vine. - T'agrada?
Molt.
La meva nena.
Ja soc aquí, família!
- Charly! - Què passa, nena?
Què hi fas tu aquí?
- M'han convidat abans. - Ara et convido a prendre pel cul.
Papa, calma't.
- Pepe, encara no ha fet res. - Ni ho farà.
La meva filla no marxarà amb aquest indocumentat.
Això ho decideixo jo, que ja soc gran.
- No marxaràs amb aquest criminal! - Criminal? I a qui he matat?
- Fill de puta! - Pepe.
- Si us plau! - Deixa'l!
Però què feu?
- Criminal! - Para! Deixa'l anar!
- Criminal! - Deixa'l anar, pare!
No ets el pare perfecte, ni hauries de ser pare!
Si vius a casa meva, faràs el que jo digui!
- Pepe, si us plau. - Sí?
Doncs això s'arregla fàcil.
- No penso tornar a casa! - Lulu, amor!
Charly, marxem.
És que la mataria.
Si no fem res, la matarà ell en una setmana. Has aconseguit que marxi amb ell.
Veïns, sí que torneu aviat.
- Ha fet mal temps? - Ni bo ni dolent, ha estat massa temps.
Què diu, Pepe? La teva dona no té el cap bé.
A veure si pot dir el mateix en 30 anys.
Pensava que no tornaríem a dormir al nostre llit.
On vas?
- Al llit. - Però si estem separats.
Tu t'has confós amb tant viatge en el temps.
Ens separem d'aquí a 30 anys, Pili. Ara estem junts, com semp...
Bona nit.
Una altra vegada, fill?
L'única noia que ho vol fer amb mi encara no ha nascut.
FELICITATS, LULU
Pepe!
Creus que és el moment de fer una festa?
- Pili, és la festa de la Lulu. - Què?
La que evitarà que avui anem al seu enterrament.
Si la Lulu ve, no anirà al concert.
I si no hi va...
Ell no la matarà.
- Podem salvar la nostra filla? - I tant!
A veure què organitzes. Cada cop que us ajunteu, tenim problemes.
No, no, li encantarà!
Serà com si ho hagués organitzat ella.
He anat a l'aniversari de la Paloma.
Quan ha servit el pastís, he al·lucinat!
- Tia, que bona, de què és? - De moka.
No, no. Això no és una "K", és una "R".
- Tia, que bona, de què és? - De mora.
Que no, que és una "K".
- Tia, que bona, de què és? - De moka.
No, mira! Que és una "R"!
És igual, en fem dues.
M'encanta el nou Walkman. Però millor seguir somiant,
perquè el meu pare, el Sr. "una postguerra us donava jo,"
no es gasta 5.000 peles en això.
Del teu color preferit.
M'encanten els Héroes.
Quan m'enrotllo amb en Charly, em posa moltíssim escoltar-los.
Perdo el cap i soc capaç de fer el que sigui.
Millor si no sabem els detalls.
Sorpresa!
Què? Gràcies!
- El Walkman que volia! - Té molt bona relació qualitat-preu.
I això no és tot.
T'hem preparat el teu pastís preferit.
El de...
- De moka? - De moka!
Què?
El meu pastí preferit! I el regal que volia! M'heu llegit el pensament.
No hem llegit res.
Venia preparada per una altra bronca.
Moltes gràcies. No hi falta res.
Hola, Lucía, saps...
Hola, Lucía, saps què?
He sentit que la nit
És tota màgia
I que un follet et convida a somiar
- Pobra Lulu. - Si us plau...
Veus?
Està igual que aquest cantant que t'agrada.
Sí, segur que els confonen pel carrer.
No m'estranya que sigui verge als 50.
Ens ho estem passant bé, oi?
Seria millor si hi fos el meu xicot. L'heu trucat?
Segur que arriba aviat.
Però hi ha més nois aquí!
Tio.
Com vols lligar-te-la així? Apropa't que és fàcil.
- No parlis així de la teva germana! - Millor així que morta.
Enriquito. Tu enganxa't bé, ara canvio la música.
Quina bona parella feu!
- Pepe, vine. Fes una foto! - I tant.
Sí que esteu guapos, que fotogènics!
M'està fotent mà!
No passa res, són coses de l'edat.
Què dius? Que tinc parella. No estava a punt d'arribar?
Sí.
M'estranya que no hagi arribat.
Jo no sé què hi faig aquí sense ell.
Passeu-ho bé. Jo marxo.
Espera, que el truco.
- Charly, què passa, tio? - Com?
- A qui truca? - Dona-me'l, a veure si trigarà molt.
Soc en Rodrigo. La Lulu vol que vinguis.
La Lucía? Òndia.
Si no em diu ni hola quan em veu.
Vine ràpid, que sense tu no hi ha festa.
És cert, sempre era l'última en marxar de les festes.
Em trec la bata i vaig?
I tant, i ràpid!
Que ets beneit? Passa-me'l!
Estic parlant jo!
És el meu xicot.
Amor, soc la Lucía.
Lucía, que bé! Gràcies per convidar-me.
Teniu Peppermint, o el porto jo?
És la seva mare.
Ei, però vaig a la festa o no?
Què us heu cregut? Quin problema teniu?
- Lulu. - Filla.
- Espera. - Lulu!
Lulu, filla, espera!
- Espera, si us plau! - Lulu!
- Deixa'm! M'heu enganyat!
Escolta, filla.
És una mentida de res. No entendries la veritat.
- Per què? Perquè soc beneita, no? - No!
- Lulu, si us plau. - Prou!
Aviseu-me quan em vulgueu dir la veritat.
D'acord.
Hem viatjat en el temps.
- Per això estàveu tan estranys. - Sí.
- Perquè heu perdut el cap! - No!
Va ser per culpa del patinet que vam llogar!
- Ens va caure un llamp. - I ens va enviar al 2022.
És clar.
- I vau veure el futur? - Sí.
- Robots, cotxes voladors... - No volen.
Però parlen i et diuen per on anar.
- Com el Cotxe Fantàstic. - Sí!
- Però tu t'estàs sentint? - Ens has de creure.
Els telèfons són així de petits, i sense cables.
- La gent els porta a la butxaca. - A la butxaca?
Sí, són com una tele petita, i fa fotos!
És cert, ho juro. Hem celebrat cap d'any al 2023.
I si tot era tan meravellós i modern, per què heu tornat?
- Per tu. - És clar!
- Perquè havia malgastat la vida! - No!
Perquè estaves morta!
T'ho juro.
Vam deixar flors a la teva tomba.
És el pitjor que pot passar a uns pares.
És antinatural.
Aquesta broma ja no té gràcia.
Marxo amb en Charly abans que m'amargueu més.
- Charly! - No marxis amb aquest indocumentat!
Deixa d'insultar el meu xicot.
Ell és qui et matarà!
Al·lucino. Però de debò.
Heu muntat tot això només perquè no us agrada?
Lulu, et juro que no és això.
Deixa'm anar.
Millor morta que quedar-me aquí amb vosaltres. Morta!
Charly!
Tenim un pla B?
FESTIVAL HÉROES DEL SILENCIO
Ja hi som tots. Comencem!
Tinc ganes de posar-me a ballar com una boja.
Per què s'han enfadat tant? Per agafar-li la jaqueta al teu germà?
No ho sé. Em vull oblidar d'ells.
Què passa, penya! Com esteu?
Què passa?
Com esteu?
- Són dues ties del barri. - Hola.
Soc l'Ana Clara. I us endevinaré el futur.
Aquesta nit ho passarem de puta mare!
Sí! Aquesta és l'actitud!
Soc l'Elvirita, la seva cosina.
Com ha trigat el puto metro.
I la puta cua que hi ha? Estic fins al cony de la puta vida.
Soc la Lucía. La gent em diu Lulu.
Espera, ens coneixem?
Sí?
No crec. No passes desapercebuda, et recordaria.
- Gràcies. - Vinga, fem-nos una foto.
- Va. - Vinga.
- Has de fer-ho ràpid. - No la remenis tant.
Espectacular. Anem.
Vinga, Lulu, que comença!
Ara vinc!
Lulu! Perdona.
- Hi ha molta gent, no els trobarem. - El concert ja comença.
- On vas? - Intentaré que no comenci!
- Anem a veure si és a la cua. - Sí.
On aneu?
Però si és en Bunbury.
O el que se l'ha menjat.
Ves a la merda.
Lulu, vinga, que t'estem esperant.
Feliç 2023!
Guapa!
Hem de trobar lloc.
- Graves la tomba de la teva germana? - Ningú em creurà si ho explico.
Que ets beneit?
M'estàs vacil·lant?
Anem!
Què?
On vas? Lucía!
Lucía! Lulu! Pepe, no la veig.
Lulu!
Ei! Que m'ha tirat la beguda el paio!
Em cago en tu i en la teva mare!
Elvirita. Ana Clara.
No pot ser. Sou molt joves.
I guapes. A la flor de la vida.
- Tu coneixes aquest paio, cosina? - No.
- Però nosaltres us coneixem. - No ho recordeu perquè...
Ens coneixerem l'any 2022.
A la vostra oficina de tarot.
Ens ajudareu a viatjar en el temps pel forat de cuc que uneix 2023
amb 1991.
És clar.
Ja tenen una edat per fumar algunes coses.
No, espera, si us plau.
Ets l'única que pot evitar que la meva filla es mori avui.
En 30 anys, diràs que et vaig donar la polsera de la Lulu.
La Lulu? No és la tia que acabem de conèixer?
- Què? - Ets idiota?
No ens mirin amb aquesta cara i vagin a estafar un altre.
Espera, si us plau!
Bunbury! Soc el teu fan.
Conec totes les vostres cançons. Dos Tierras, Maldito Gnomo...
És "Duende." Disculpa.
No. Si toqueu Entre Dos Tierras, la meva germana es morirà.
Vinc del futur, i he de canviar el passat
perquè la meva germana no es mori.
I diuen que jo soc estrany.
Lulu!
Lulu, surt! No m'agrada que em vacil·lin! Surt!
Merda.
- Lucía. - Quin ensurt!
Estàs bé?
- Estàs tremolant. Què passa? - Lulu!
- Que moriré.
Tenen raó. He vist la meva tomba.
- On ets? - De què parles?
- Tots ens morirem. - No, Quique, em moriré avui!
En Charly em matarà.
- En Charly? - Sí.
Lulu!
- Quique, corre! Corre! - Anem!
Quique?
Quique, deixa anar la meva noia o veuràs!
- Compte! - Perdoneu!
Quique!
Puja!
On vas? Càgon Déu!
- Hòstia! - Tranquil. Si us plau.
Ves-te'n!
Ja veuràs!
Tranquil·la. Aquí no et pot fer res.
Lucía, ja veuràs quan baixis!
Quique, no em deixis sola.
No et preocupis.
El raret del barri t'ajudarà.
Gràcies, Quique.
Escolta...
Jo no crec que siguis el raret del barri.
Quique, t'estàs equivocant! Quique!
Què passa, gent?
Qui vol rock-and-roll?
Senyores i senyors, Héroes del Silencio!
Un moment!
Perdoneu.
He de dir una cosa molt important.
Fora!
Algú sap per què es diuen així?
Potser perquè callats són millors.
- Si us plau. - No sé per què,
però t'he de donar això. O mai trobaré en Charly.
Mira la tele. Els Àngels d'en Charly, cada dilluns.
- Ets increïble, cosina. - No!
Al futur, tindràs més alcohol que sang.
- Però qui et creus que ets? - El concert no pot començar!
- Hi ha una vida en perill! - L'has d'agafar.
- Passarà una cosa. Si us plau. - Està bé, hòstia. Veus? Ja està.
Vagin a molestar a un altre.
Collons! Què et passa, cosina?
He vist...
He vist la noia que acabem de conèixer. A la sínia.
- L'estaven intentant forçar. - En Charly?
No.
- En Bunbury. - Bona tarda, Madrid!
Això és Entre Dos Tierras.
Ei!
- T'estàs passant. - Només és un petó.
No vull! Em fas mal!
Tu m'has fet més mal, Lucía.
T'escric poemes, et faig els deures, i et pago l'autobús.
I tu rius de mi. Saps com és això d'humiliant?
Mira'm.
Que em miris!
M'he vestit així per tu!
Per tu! N'estic fart! Fart que em rebutgis!
No. No!
- Lucía, només un petó! - No!
- Para! - Allà!
Deixa'm!
Ajuda!
Ni t'ho pensis.
Ja em vaig equivocar amb tu al futur. No passarà més.
- Ajuda! - Què?
Aparta't!
- Pepe! - On va? Manolo!
Què fa?
Pepe!
Caurà!
Parin la sínia!
Para!
No!
Manolo, para la sínia.
Merda!
- Agafa'm el braç! - Vinga!
Para!
Para! Deixa'm!
Hòstia!
Ajuda!
Que algú m'ajudi!
Ajuda!
- Ajuda! - Calla! Treus el pitjor de mi!
- Calla, Lucía! - Deixa'm!
No et moguis!
Quieta!
Socors! Ajuda!
- Calla! - No!
No em toquis!
- Socors! - Prou!
- Que algú m'ajudi! - Calla ja!
- No tornaràs a matar la meva filla. - Tornar?
Deixa'm anar!
Papa!
No!
Pepe!
Papa!
M'estàs vacil·lant, oi, àvia?
Lulu, no és per tant. Totes les famílies tenen secrets.
Sí, però de temes d'herències, fills il·legítims...
- Però no viatges en el temps. - Dos viatges, neboda.
- I a mi quan m'atropellen? - No passarà.
Era un futur alternatiu. Gràcies a en José Luis, tot ha canviat.
Un futur en què jo era malparlada. Toca't el cony.
Però com sabeu que aquest és el futur bo?
Nena, perquè és el que té el final feliç.
Encara no. Però el tindrà.
He esperat cada minut d'aquests 30 anys per tornar a veure'l.
Trobo a faltar els clatellots.
I jo les bronques.
Quina llàstima no conèixer-lo.
El coneixeràs. S'alegrarà de tenir una neta.
Família, ja torna a arribar.
Mira que vaig prometre al teu pare que no tornaria a viatjar en el temps.
DEMÀ ÉS AVUI
Subtítols: Adrián Medina Reigada
Supervisor creatiu: Carlos Berot