Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
NYKTERHETSKONTROLL
Är du okej?
Jag gör mitt bästa.
Och vad är det?
FREDAG, 16 OKTOBER ALARM
Paula, se upp. Sakta ner. Det är nåt där.
-Det är nån där. -Simón.
Simón!
Hallå?
Är du okej?
Nej.
-Vänta. -Hallå, vänta. Hallå!
-Se upp! -Sakta ner! Stanna!
-Se upp! -Stanna!
-Är du okej? -Ja.
Är du okej?
-Jag ringer ambulansen. -Vi hinner inte. Hämta bilen.
Hon är illa däran. Vi borde ha inväntat ambulansen.
Tvärtom. Ni räddade henne genom att köra hit henne så snabbt.
Motorcykeln körde ju inte på henne.
Det är inte problemet. Hon var väldigt sjuk redan då ni hittade henne.
-Vad är det med henne? -Vi tar fortfarande prover.
-Och hennes föräldrar? -Vi försöker hitta dem.
Inga försvunna flickor har rapporterats in.
Pratade ni med henne när ni hittade henne? Sa hon nåt?
-Inget. -Nej, inget.
ALARM
Hur vet ni att hon heter Clara när hon inte pratar?
En sjuksköterska heter så. Hon reagerade när hon hörde det namnet.
-Har hon sagt nåt? -Inget.
-Varför pratar hon inte? -Vi vet inte.
Det finns många orsaker till att man är stum.
Hur blev hon så sjuk? Vad kan ha orsakat det?
Vi har flera obesvarade frågor.
Enligt läkarna hjälper behandlingen, det är det viktiga.
Snart kommer hon att vara i god fysisk form.
Vad hände?
Varför blev det så här? Hände nåt med de andra barnen?
Hördu…
Okej.
Vill du att vi stannar kvar?
Clara?
Ja? Heter du Clara?
Vi stannar här.
-Hur vet de hur gammal hon är? -De röntgade hennes handled.
-Hennes föräldrar, då? -De kan inte hitta dem.
-Har de sagt nåt mer? -Nej.
De vet inte mycket, och de har inte sagt mycket heller.
Herregud, vad kan ha hänt med den stackars flickan?
Hemskt.
Hade hon utsatts för övergrepp?
Nej.
Får hon stanna på sjukhuset ett tag?
-Hon är väldigt sjuk. -Hennes njurar fungerar knappt.
-De vet inte om det är genetiskt, eller… -Så hemskt.
Därför är det viktigt att hitta hennes föräldrar.
Man borde skära pungen av alla pedofiler.
Lägg den där åt henne.
-Ursäkta mig, mår hon inte bra? -Hon är nedsövd.
Varför är hon fastbunden?
Av säkerhetsskäl.
Simón.
Ni får inte släppa loss henne.
-Clara. -Förlåt mig.
Ni får inte vara här. Var snälla och gå.
FLICKANS FÖRÄLDRAR HAR INTE HITTATS
POLISEN UTREDER FORTFARANDE VAR HON KOM IFRÅN
Kom igen. Jag har bråttom.
Paula, jag kommer för sent.
Jag kommer.
Ska jag hämta dig för att besöka Clara?
Va?
Simón, ska jag hämta dig?
Ja.
Hade du inte bråttom?
Vill du ha lite?
Tack.
Vad?
Jag kan inte sluta tänka på flickan.
Hennes njurar börjar återhämta sig. Tillståndet har förbättrats tack vare er.
Hennes föräldrar, då? Nåt nytt?
Vi vet fortfarande inget.
Föreställ er att kritrutan är det här bordet.
Inne i den är allt bra. Men om vi tvingar ut henne…
Då går Clara över gränsen.
Clara mår inte bra på sjukhuset.
Hon behöver knyta an till nån och känna sig säker.
Det är ett stort ansvar, men hon börjar knyta an till er.
Vi vill utnyttja det för att försöka hitta hennes familj.
Det är mer komplicerat än med fosterbarn. De får oftast vänja sig långsamt.
Det hinner vi inte med nu. Hon är vår huvudprioritet.
Framförallt eftersom hon inte kan gå ut.
-Vi vet. -Jag har varit helt ärlig mot er.
Jag har talat om precis hur det ligger till.
Fundera på det. Accepterar ni börjar vi med pappersarbetet.
Paula, har läkarna godkänt det här?
Ja.
Jag tycker nog att flickan bör vårdas på sjukhus av utbildad personal.
Hon mår inte bra där, och vi fick den här möjligheten.
Det blir bara några dagar. Låt oss se.
-Har du tänkt igenom det? -Ja. Det har vi båda två.
Då är det väl bestämt?
-Hon kommer ikväll. -Ikväll?
Ni ska få vara ifred. Ni har fullt upp.
Ja.
Simón.
Hon har sett kritrutan.
God morgon, Clara.
Vill du ha?
-Vill du ha? -Ja.
Mumsigt?
Jättegott.
Så gott.
Yoghurten är jättegod.
-Som alltid. -Ja.
God natt.
Clara, kan du följa med mig?
-Allt finns med i hennes teckningar. -Hon har nog ritat sen hon var jätteliten.
Följ med mig ut och lek.
Vill du inte det?
Clara, jag ska sudda ut den här.
Låt bli, Gloria.
Vänta i köket.
-Det där är inte nödvändigt. -Jo, det är det.
Kom nu.
Titta på mig. Här borta.
Jag räknar till tre, och sen suddar vi ut kritstrecket.
Ett.
Två.
Var inte rädd. Och…
Tre.
Gjorde du dig illa?
Kom igen. Låt henne arbeta.
Andas.
Clara!
Sluta.
Clara.
Jag vet att du förstår mig, och jag vet att du kan prata.
Du sa "buma" tidigare.
Vad betyder "buma"?
Snälla du.
Vad säger du? Jag förstår inte.
Var ligger ditt hus?
Hus, kreide.
"Kreide?" Vad betyder det?
-Kreide. -Kreide.
Var ligger ditt hus? Långt borta? I närheten?
Vem bor du med?
-Mamma. -Du bor med din mamma.
-Mamma. -Och vem mer? Bor du med din pappa?
Clara, vem bor du med?
Om du inte pratar med mig suddar jag ut kritstrecken.
Clara!
Hej.
Jag ska inte tvinga dig att prata.
Jag vet att du är rädd för att gå utanför kritstrecken, men…
Vi måste inte göra det.
Så länge du är hos Simón och mig kommer inget ont att hända dig.
Jag lovar.
Vi stannar här.
Vad är det här?
Till mig?
Den är vacker.
Jag älskar din present.
-Kolla in alla grejor. -Trampa inte på kritstrecken.
Vi trodde att hon inte kunde prata.
-Ja, vi med. -Vi blev alla så överraskade.
-Vad sa hon? -Slumpartade ord. Nästan oförståeliga.
Psykologen tror att det blir bättre.
Hon sa "mamma". Hon måste ha bott med henne.
-Och pappan? -Hon nämnde inte honom.
Ska ni lära henne att prata?
Vi måste nog först vinna hennes förtroende…
Det fattas ett glas.
-Ja, just det. -Nej, jag går.
Tack.
-Förlåt. Jag är alldeles förvirrad. -Ni gör stora framsteg.
Tack vare Paula. Flickan avgudar henne.
-Ainhoa vill så gärna träffa Clara. -Vill hon det?
Det kanske är bra om hon leker med andra barn.
Vi kan titta förbi innan matchen. Vi kan äta frukost vid nio.
Okej.
Du var kanske lite för intensiv.
Gå nu och lek med henne.
Hon ville träffa Clara innan vi gick.
-Tänk vad hon har vuxit. -Ja, det är otroligt.
Du ser ut att må bättre.
Jag gläds med dig, Paula.
-Lite mer rostbröd? -Nej, se på mig, jag spricker nästan.
Flickor. Kom och ät frukost.
Flickor.
Vad är det?
-Hur mår hon? -Bra, jag släppte av henne hemma.
Kom.
Du ska få se vad jag hittade.
De låg i marmeladen.
Sju, inklusive den som Claudia nästan svalde. Titta på burken.
-Den ser ju okej ut. -Precis.
-Simón… -Nån la i glasskärvorna där.
"Nån?"
-Nej. -Vill du inte ens inse det?
Vad då? Att det fanns glas i en glasburk?
Kom igen.
-Ska vi ringa Gloria och berätta? -Nej, vi berättar imorgon.
Du har rört till det.
Jag är strax tillbaka.
Glöm inte att köpa krita.
Vad är det?
Se här.
VITA KRITOR
"Kreide?" Vad betyder det?
Snälla du.
Vad är det där? Jag förstår inte.
Snälla du.
SPANSKA - TYSKA STREFN
MENADE DU: BESTRAFFA
BESTRAFFNING
KREIDE, STREFN, ANST
Var ligger ditt hus? Långt borta? I närheten?
I världen.
MENADE DU: ANGST
RÄDSLA
Och "buma", då?
INGA TRÄFFAR
Jag ringer polisen. Är Clara tysk kan de hjälpa till att hitta hennes föräldrar.
-Jag ringer så fort jag vet nåt. -Tack.
Varför sa du inget om glasskärvorna?
-Hon får inte misstolka det. -Så som jag gjorde.
I min hand.
Varför kan du prata tyska?
Är din mamma eller pappa tysk?
Har du kanske bott i Tyskland? Hördu, prata med mig, snälla du.
Jag är strax tillbaka.
Clara.
Clara?
Maria? Såg du en flicka lämna huset?
-Blond, sex år? -Hon som bor hos…
-Såg du henne? -Lugn, hon leker nog.
Vad har ni hållit på med? Har ni ritat?
Vill du ha lite vatten eller juice?
Hur är det?
Tvättmaskinen har gått sönder.
Allt är okej.
Hördu…
Gömde du dig för mig?
Vad är du rädd för?
Är det "buma"?
Är det en sak?
Är det en person?
Prata med mig, Clara.
Är det en plats?
Vad sägs om att rita den?
Låt oss rita den.
Vi lägger sakerna här…
Hör på.
Nu räcker det, okej?
Var snäll och prata med mig.
Clara.
Du väljer. Prata med mig eller gå utanför kritstrecket.
Du klarar ju både och.
Ska jag sudda ut det?
Hördu, lyssna på mig nu.
Clara, jag ska inte sudda ut det. Förlåt mig.
Har Clara slagit dig?
-Nej. -Attackerade hon dig?
Jag ville få henne att prata. Det var mitt fel.
Och glasskärvorna, då? En gravid kvinna hamnade på sjukhus.
Vi tänkte berätta imorgon.
Hon ville bara skrämmas.
Hon förstår när jag pratar tyska med henne, men hon har inte sagt nåt.
Clara.
Varför vill du inte prata längre? Hände nåt som gjorde dig arg eller ledsen?
Hon har gjort en underbar teckning.
Får jag se den?
Den är nog till Paula.
Får jag se, gullet?
Är det ditt hus?
Gräs. Bor du på landet?
Då måste det där vara himlen.
-Varför är den grön? -Varför?
Varför tar du inte och gör…
-Vi hörs om ett par dagar. -Vi klarar oss. Hon börjar lita på mig.
-Det här funkar tyvärr inte. -Gör inget, är du snäll.
Det är inte ert fel. Vi gör i ordning alla papper.
Tänkte du berätta att Clara hade slagit dig?
Hon slog mig inte. Hon är bara sex.
-Vart ska du? -Strax tillbaka.
-Vi pratar ju. -Sköt om Clara.
Paula!
Du berättade för alla, och nu tänker de ta henne.
-Hör på, det var… -Sköt dig själv.
Kommer du till sängs?
Ja, jag kommer strax.
ÖVERSÄTT VUMA
Clara.
Jag vet att du förstår mig, och jag vet att du kan prata.
-Nu går jag. -Hej då.
Du sa "buma" tidigare.
Vad betyder "buma"?
Kan inte prata.
BUMAH: INGA RESULTAT
Vad säger du? Jag förstår inte.
Var ligger ditt hus?
Hus, kreide.
"Kreide?" Vad betyder det?
-Kreide. -Kreide.
Var ligger ditt hus? Långt borta? I närheten?
I världen.
Vem bor du med?
Mamma.
Och vem mer?
MENADE DU: BU MANN
Med din pappa?
BU-MANNEN
Clara, vem bor du med?
MENADE DU: BUHMANN
MÖRKERMANNEN
Om du inte pratar med mig suddar jag ut kritstrecken.
Clara!
De hittade hennes jacka.
-Var hittades den? -I dammen.
Dykarna letar fortfarande.
-Vad hände sen? -Hon höll fast i mig.
Jag låste in henne för att gå på toa.
-Låste du in henne? -Ja, med krita.
Hur länge var du på toaletten?
Inte ens fem minuter. När jag kom ut…
Då var dörren öppen, och Clara var borta.
-Var ni ensamma i huset? -Ja. Jag hade åkt till jobbet.
-Det fanns en incident med glasskärvor. -Vi la inte nån vikt vid den.
Er granne hamnade på akuten. Såna olyckor bör rapporteras.
Jag funderade på hur jag skulle handskas med det.
-Flickan måste ha gått ut själv. -Nej, det är omöjligt.
-Hon går aldrig utanför kritstrecken. -Precis.
Hon hade visst lämnat huset tidigare. Du gick ut och letade efter henne.
Jag tror inte att hon gav sig iväg. Jag tror att…
-Hon gömde sig. -Ja. Tog du hand om det med?
Jag har umgåtts länge med Clara, och jag vet att hon trivdes här.
Medan ni fortsätter leta i dammen, snälla ni…
Överväg andra möjligheter.
Okej.
Stanna här, ifall hon återvänder.
-Du måste prata med Paula. -Ja, jag vet.
Jag har aldrig sett henne så här förr. Allt behöver bli normalt igen.
-Tror du också att nån tog flickan? -Nej. Jag vet inte.
-Hoppas hon inte ligger i dammen. -Säg inte så.
Paula. Hur mår du?
Bra.
Nåt nytt?
Lugn, du har bara sovit i två timmar.
Du hann städa.
Hur mår du?
När kommer du till kontoret? De lär ta ifrån dig dina projekt.
Det är alltid bra att återvända till ett normalt liv, Paula.
Visste ni att jag ska föda tidigare än väntat?
Jaså?
-På samma dag som Beltrán föddes. -De berättade på vägen hit.
Vilket sammanträffande.
-Vad? -Jag vet inte, Paula.
Vad tycker du?
Vad jag tycker?
Jag är glad för din skull, Beltrán.
-De ville bara pigga upp dig. -Tyst.
-Paula, lugna ner dig. -Hördu!
-Är ni snälla och går härifrån? -Paula.
Kan ni gå, allihop?
Jag följer er ut.
Förlåt mig.
Simón, jag är orolig.
-Var kan hon ha tagit vägen? -Jag vet inte.
Tja, jag kan inte bara sitta här och vänta. Stannar du kvar?
Hittar de henne vill jag inte ha hit henne.
-Vad? -Hon mådde inte bra här.
Ja, jag hörde dig tidigare.
Att andra säger det är en sak, men du? Tror du att Clara bara gav sig av?
Hur länge har du injicerat?
-Vad? -Hur många behandlingar?
Du gick till kliniken ensam.
Jag trodde att vi skulle göra det ihop.
-Ska du inte säga nåt? -Jag gick inte dit.
Sprutorna låg på toaletten. De var gömda, men de var där.
-De var kvar från den förra behandlingen. -Gjorde du bara en behandling?
-Så var det tänkt. -Hur många?
Det skulle ha varit en, men den tog inte.
-Jag ville försöka igen. -Du svarar mig inte.
Vänta, Simón. Jag borde ha berättat, men jag ville inte oroa dig.
-Hur kunde du? -Jag stod inte ut längre.
Vi hade ju bestämt oss för att vänta ett år och se.
Förlåt, jag kunde inte.
Vi har gått igenom sex år av behandlingar och läkare.
Minns du inte hur vi hade det?
-Jo. Vi var utmattade. -Nej. Vi mådde verkligen dåligt.
Nå…
-Känner du dig ensam i det här? -Jag har aldrig känt så.
-Du ville inte att jag skulle oroa mig. -Jag är inte ensam.
Jag önskar att jag hade kunnat göra mer. Burit mer av bördan.
Vi gör det här tillsammans. Verkligen.
Jag säger det igen: "Nå?"
Jag ville kunna säga till dig en vacker dag:
"Hördu, vi är gravida."
-Nej. -Jo. Precis så enkelt och svårt.
Men du tog ett beslut. Bara du.
-Jag var stark nog. -Hur kan du vara det om jag inte är det?
Vi är olika.
Ja. Du tog den här saken som vi skulle ha tillsammans,
och du gjorde den till din.
Precis som du gjorde med flickan.
Jag förstår inte. Vad har Clara med det här att göra?
Du släppte inte in mig, Paula.
-Du stängde mig ute direkt. -Jag håller inte med.
-Inte? -Nej.
Vi har varsin säng. Du gillar inte avvikande åsikter. Du döljer saker.
-Jag döljer inget. -Hon slog dig.
-Hon slog mig inte. Hon är sex. -Hon rymde sin väg.
-Hon gömde sig. -Strunt samma.
-Jag tvingade henne att prata. -Det finns alltid en orsak.
-Vet du vad min enda orsak är nu? -Vad då?
-Jag hängav mig åt henne. -Men inte jag.
Jag tog ansvar. Det är inte samma sak som att bli besatt.
Du insisterade på att ha henne kvar. De borde ha fått ta henne för länge sen.
-Så är det. -Är det så här du är en bra far?
Jag är inte hennes far.
Och jag är inte hennes mor.
Jag förstår inte varför du ville ta hem henne.
-Sanningen? -Ja, tack.
Jag trodde att det vore bra, speciellt för dig.
Har jag försummat dig?
Kan du förklara det här med?
Förklara det där.
Ta en dusch och ät nåt.
Ja?
-Hallå? -Mamma?
Clara?
-Clara, var är du? -Mamma.
Mår du bra?
Vad är det, min älskling?
Okej. Hej då.
Nåt nytt?
Vi kollar upp fall över hela Europa. Vi gör allt vi kan.
Har ni spårat samtalet?
Vi har bara numret som samtalet ringdes ifrån.
Har du blivit bestulen på mobilen nyligen?
-Nej. -Det var alltså du som ringde?
-Självklart inte. -Är det ditt mobilnummer?
Ja, det är mitt nummer.
Simón.
Hon ringde mig faktiskt.
-Hjälp mig att förklara. Du var ju där. -Nej, jag hade gått.
Du får genomgå en psykundersökning.
-Jag behöver ingen psykolog. -Sen ska du berätta allt du vet.
Det sämsta vi kan göra för henne är att slösa bort tid.
Hör på, jag berättade ju allt tidigare.
Jag hörde henne klart och tydligt säga "mamma".
-Ditt fullständiga namn? -Paula Ejea Guzmán.
-Ålder? -Fyrtiotvå år gammal.
Du måste lämna kvar din mobil här.
Nu kan du gå.
Se till att vara nåbar.
-Nu åker vi hem. -Jag behöver ta en promenad.
-Jag går med. -Jag måste fundera på allt.
-Vi gör det ihop. Paula! -Vi pratar ikväll, jag lovar.
SAKNADE FLICKOR: (TYSKSPRÅKIGA)
BROTT MOT BARN
MINDERÅRIG OBDUKTIONSRAPPORT
HELKROPPSBILD
…I MUN ELLER HALS
SKADEBESKRIVNING
…BORTFÖRANDE OCH VÅLDTÄKT SKADOR
…TECKEN PÅ SEXUELLT VÅLD
OIDENTIFIERAD
Förlåt, jag förstår inte.
Ja, hon finns på rättsmedicinska labbet i en annan, större stad.
Var då?
Är du inte polis får hon inte hjälpa dig. Hon ber om ursäkt.
Jag behöver all information du har om flickan.
Om du inte är polis får hon inte hjälpa dig.
Är du mamma?
Översätt, är du snäll.
Då måste du hjälpa mig.
Hon minns inte mer än det hon skrev för två år sen.
De inre organen var skadade, speciellt njurarna.
De fungerade inte längre.
Halsen hade skadats upprepade gånger.
Hon fick utstå mycket.
De här två bokstäverna, vad betyder de?
Amblyopie fonctionnelle. Jag kan inte översätta.
Vad är det?
Skelning.
INGA NYA LEDTRÅDAR OM FLICKAN SOM FÖRSVANN I MÁLAGA
DET HAR GÅTT ETT ÅR SEN DEN SCHWEIZISKA FLICKAN FÖRSVANN I PEDRALEJO
HON VAR 12 ÅR
"HON ÄR VÅRT ENDA BARN, JAG BER DIG"
"CIVILGARDET AVSLÖJAR INTE OM DE MISSTÄNKER FÖRÄLDRARNA FÖR ÖVERGREPP"
Det hände på en strand i Málaga den 5 juni 2011.
Det fanns inga spår efter Ingrid Morand.
Ett år senare hoppas hennes föräldrar fortfarande att hitta henne.
Hon är väldigt generös och har en livlig fantasi.
Hon saknar säkert sitt rum.
Snälla, kom tillbaka med vår Ingrid. Hon är vårt enda barn.
Hon pysslar alltid, och hon ger sakerna till oss och sina vänner.
Hon säger att de är skyddsänglar. De ska skydda oss från ont.
…skyddsänglar. De ska skydda oss från ont.
Simón?
Simón!
JAG ÄR PÅ POLISSTATIONEN, RING MIG.
-Räddningstjänsten. -Jag heter Paula Ejea.
Min granne Eduardo Olivares kan ha fört bort ett barn. Snälla ni, kom hit.
-Är din dotter borta? -Hon är inte min dotter.
Min granne kan vara inblandad, och även vad gäller en annan flicka, Ingrid Morand.
Ni måste komma hit. Adressen är…
Jag har den på skärmen. Enheter är på väg. Vänta kvar i huset.
Nej, ställ dig upp.
Ställ dig upp.
Du kan ju gå.
Gå ditåt, mot de blå och röda ljusen.
Du får inte prata.
Visa mig att du kan gå nu.
Jag hämtar dig igen, men nu är du sjuk.
Titta här.
Ser du? Följ den kritade linjen.
Följ den kritade linjen.
Har läkarna godkänt det här?
Hon bör vårdas på sjukhus av utbildad personal.
Har läkarna godkänt det här?
-Vad sa hon? -Slumpartade ord. Nästan oförståeliga.
Psykologen tror att det blir bättre.
Hon sa "mamma". Hon måste ha bott med henne.
-Och pappan? -Hon sa inget om honom.
Ska ni lära henne att prata?
Vi måste nog först vinna hennes förtroende…
Det fattas ett glas.
-Ja, just det. -Nej, jag går.
Tack.
Förlåt. Jag är så förvirrad.
Allt är tack vare Paula. Flickan avgudar henne.
Clara?
Vad gör du här, ensam? Vill du ha ett glas vatten?
Vad har ni hållit på med? Har ni ritat?
-God morgon. -Hej.
Allt är okej.
-Finns det mer kvar? -Nej, men jag kan laga nåt annat.
Det går bra. Ge mig resterna ur kylskåpet.
Det är inget besvär. Ska jag laga en omelett?
Resterna ur kylskåpet blir bra.
Maite?
-Vad är det? -Jag hade lagt undan bönorna för imorgon.
Varför det?
Minns du inte? Jag är inte här till lunch. Du blir ensam.
-Vart ska du? -Till Barcelona för att träffa pojkarna.
Jag berättade ju att de gjort sina tentor.
Det sa du inte.
Minns du inte? Du gav mig din tillåtelse. Du sa att det gick bra.
Nej.
Du sa ju till och med var jag borde äta i Barceloneta.
-Dit du gick med jobbarkompisarna. -Som du vill.
Vi skulle ju träffa Paula och Simón imorgon.
Ni kan väl umgås utan mig, eller hur?
Varför inte bara ringa pojkarna? Be dem komma hit. Det var länge sen sist.
-De är nog upptagna. -Hade de inte precis gjort tentorna?
De har nog börjat på nästa termin. De kör ju bara på.
De kan gott ta sig tid att komma hem i två dagar.
Det har du rätt i.
Paula och Simón mår inte så bra. Jag reser en annan gång.
Är du säker på det?
Ja.
-Måste du jobba? -Ja.
Och civilgardet?
De vet inget.
-Vad har de sagt, då? -De tror att hon rymde.
En polis pratar med Paula. De tror att hon kan ha blivit bortförd.
Allt behöver bli normalt igen.
-Tror du också att nån tog henne? -Nej. Jag vet inte.
-Hoppas hon inte ligger i dammen. -Säg inte så.
Paula, hur mår du?
Bra.
Nåt nytt?
Lugn, du har bara sovit i två timmar.
Du hann städa.
Hur är det?
När kommer du till kontoret? De lär ta ifrån dig dina projekt.
Det är alltid skönt att återvända till ett normalt liv.
Berätta för henne. Då blir hon glad.
Vet ni att jag ska föda tidigare än väntat?
Verkligen?
-På samma dag som Beltrán föddes. -De berättade på vägen hit.
Vilket sammanträffande.
Vad?
Jag vet inte, Paula. Vad tycker du?
Vad jag tycker?
Jag är glad för din skull, Beltrán.
-De ville bara göra dig glad. -Tyst.
-Paula, lugna ner dig. -Hördu!
-Är ni snälla och går härifrån? -Paula.
Kan ni gå, allihop?
-Kom, så går vi. -Jag följer er ut.
Hallå?
Hej.
Är allt okej?
Ja.
-Är du ensam? -Ja.
Varför undrar du?
Maite bad mig att hämta nåt.
Vad då?
Några kartor. Hon sa att jag kunde få låna dem.
Hon sa inget till mig.
Stig på.
Vi letar reda på dem.
Låt se om de är här.
-Vad ska du ha dem till? -Jag ska fortsätta leta.
Efter flickan?
Ja.
Har du hört nåt mer?
Inget.
Den där Maite…
Ett ögonblick, jag ska se om de är här.
-Ja? -Är du Eduardo Olivares?
-Det stämmer. -Vi fick ett samtal.
-Vi vill gärna ställa lite frågor. -Paula Ejea ringde er, eller hur?
Stå inte bara där. Kom in.
-Jag berättade för polisen. -De trodde dig inte.
De lär hitta mig.
Säg mig, Paula, hur visste du?
Jag hittade Ingrid.
Hittade du Ingrid?
Jag har obduktionsprotokollet.
Var då?
Var, Paula?
Det ligger i… Allt ligger i min bil.
Ljuger du för mig?
-Du ljuger för mig. -Nej.
Paula?
Clara, lyssna på mig, snälla du.
Det är viktigt. Jag behöver din hjälp. Vill du hjälpa mig?
Titta noga. Titta.
Här kommer den, Clara.
Långt.
Jag har!
-Sätt igång. Vi kan sluta om du vill. -Nej. Vill inte.
Clara, lyssna på mig. Var inte rädd.
Jag vet att det är svårt, gullet.
Men du klarar det.
Vet du varför? För att du är den modigaste flicka jag nånsin träffat.
Jag har aldrig förr träffat nån som är så modig.
Snälla Clara.
Du gör det för oss båda.
Clara, är du i garderoben?
-Jag vill inte. Mamma bestraffades där. -Var din mamma här?
Heter din mamma Ingrid?
Var är hon?
Clara?
Älskling.
Var är hon?
Berätta. Var är hon?
Clara!
Clara, nej! Clara!
Simón!
Ja, jag kom just hem, och hon är inte här.
Simón!
Hur ska hon nå mig när de tog hennes mobil?
-Simón! -Hallå?
Vad gör du här?
Heter du Clara?
Mår du bra?
Var är Paula?
Lugna ner dig.
Lugn nu.
Det är okej.
Lugn. Kom hit.
Kom.
Lugn nu
Lugn nu.
Simón!
Vad menar du med "stanna hemma"? Nu lyssnar du på mig!
Så här kommer det att bli.
Jag tänker besöka dem när jag vill.
Du ska ge mig pengar till biljetter och mat…
Jag åker och jag kommer tillbaka. Jag kommer att finnas här, som vanligt.
Du ska aldrig mer fråga om dem, och de behöver aldrig återvända hit.
Och källaren, då?
Tack.
Det är inte för din skull. Jag gör det för mina söner.
Vad händer nu, då?
Nu ska jag göra lite kaffe.
Jag är i trädgården.
Civilgardet! Upp med händerna! Rör dig inte!
Var är de?
Hör du inte? Var är de?
Hej.
-Hur mår du? -Bra.
Bra? Det är så kul att se dig, älskling.
-Detsamma. -Hur mår mormor? Oma?
Hämta henne sen, så att jag får säga hej.
Vilken fin dag i Hamburg. Det är soligt.
Här är det väldigt molnigt idag, ser du?
Är din vrist bättre? Kan du gå?
Det är ju fantastiskt.
Simón. Titta vem som just kom. Ett ögonblick.
Simón, kom hit. Jag pratar i telefon med Clara.
Undertexter: Mats Nilsson