Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FOR Å FORANDRE VERDEN
MÅ DET BARE
ET FRØ AV GENIALITET TIL
Jeg er et lite vidunderbarn
Helt spesiell, har pappa sagt til meg
Liten prinsesse
Og en liten prins
Jeg er mammas engel Søt som timotei
Pappa har sagt Jeg er like sterk som oksen
Ingen er så rå og tøff som meg
Ser ut som en klok sjel
Og når jeg blir voksen, kan jeg bli En bokser og klaske deg rett ned!
Ta et bilde av nussegullet For hun er så fotogen
Vi burde sikkert ikke si det Hun er nesten altfor pen
-Som porselen -Se på mamma
-Prøv å ikke gulp nå på din bror -Smil til mamma
-Kan ha blunka -Ta et til, da
-Se, han er så god -Er det uvanlig på dag to?
Jeg tror han er helt genial Jeg så det tydelig da han lo
Hun er helt herlig Intuitiv og kjærlig
-Kan han ha en intelligens over norm? -Ja, det er det det ser ut som
Jeg er et lite vidunderbarn Se på meg så skjønner du det helt selv
Helt fra dagen Jeg tittet ut aller første gang
Er det klart, helt åpenbart Ingen er mer spesiell
Jeg er et lite vidunderbarn
Jeg er så skjønn og søt og skjør Jeg er som marsipan
Du kan bli misunnelig Men det er uutgrunnelig
Det aller mest vidunderlig Forunderlige underet er
Vidunderlig forunderlig Vidunderbarn er jeg
Baby? Jeg skal ikke ha noen baby. Hva i all verden gir deg den ideen?
-Det er kvakksalveri. -Du skal føde nå.
Er du helt gæren?
-Du har veer, fru Wormwood. -Nei, det er bare for gravide damer.
Som skal ha en baby.
Jeg skal da ikke ha noen baby!
Hver gang jeg får ta imot nytt liv
Så kjenner jeg det synke inn
Et nyfødt barn Et lerret som skal blekes
Med ubegrenset tid
Og fordomsfrie sinn
Hvert lite liv er Helt utenkelig usannsynlig
Det at du eksisterer Har uendelig høye odds
For det vanligste i livet
Er liv
Hvert liv er likevel
Et mirakel
-Hæ? -Ei jente.
-Er sønnen min ei jente? -Jeg mener at datteren din er ei jente.
Men ballongene, doktor. Ballongene sier jo gutt.
Herr Wormwood, din kone har nettopp født ei nydelig, sunn og blid jente.
Det er strålende nyheter.
Hvorfor går det alltid galt For de bra folka?
Byens gode borgere som du og jeg
Hvorfor skal vi redelige
Bli rammet av tragedie?
-Så fryktelig -Nydelig
-Merkelig -Nydelig
-Lodne, lille stinketing -Med ikke noen tingeling å se!
Hvert et lite liv er vidunderlig
Jeg er et lite vidunderbarn Se på meg, så skjønner du det helt selv
Helt fra den dagen Jeg tittet ut aller første gang
Er det klart, åpenbart Ingen mer spesiell
Jeg er et lite vidunderbarn
Jeg er så skjønn, skjør og søt Jeg er som marsipan
Du kan bli misunnelig Men det er uutgrunnelig
Det aller mest vidunderlig Forunderlige underet er…
Mamma har sagt jeg er en skorpion
Pappa har sagt jeg er gørr
Mamma har kalt meg En smittsom infeksjon
At barn som jeg Er sekker fulle av snørr
Min pappa sier jeg må holde snavla
Jenter med sånt språk vil ingen se
Mamma sier Ingen vil ha barn når de ser meg
Pappa syns jeg bør se mer TV
-Er alt i orden, Matilda? -Ja, takk, fru Phelps.
-Det er snart stengetid. -Kan jeg bli mens du stenger?
Når jeg sier "snart", mener jeg for en time siden. Jeg har stengt.
Du så så fredelig ut, men foreldrene dine gleder seg nok til du kommer hjem.
De elsker at jeg er hjemme.
Bare elsker det.
Å nei, det er krise, Harry!
-Vi glemte å sende det til skolen. -Han går dit støtt. Ikke sant, gutt?
Jente. Nei, jeg har aldri vært på skolen.
-Hvor er bøkene fra? -Biblioteket.
-Driver de med bøker nå? -Du er så dust!
Jeg? Jeg må drive forretninger, ikke passe snørrunger!
Har ikke jeg nok stress med gjelda du har satt oss i?
-Jeg? -Ja, du. Skjønner du ikke det, da?
Vi er fanget i lenkene av gjeld.
Og du forventer at jeg kommer meg ut som en slags utbryterartist!
Jeg har et hus å styre. Middager varmer seg ikke selv i mikroen.
Hallo?
-Hvem er det? -Det var det jeg skulle si.
Skoleinspektøren sitter i stua med ei førkje. Hva skal vi gjøre?
Vel. Doktor Martin Luther King sa en gang: "En løgn kan ikke leve."
Ja, ja, vi ljuger oss ut av det. Sånn som doktoren sa.
Det har vært hjemmeskole her, ja. Det er det store for tida.
Siden jeg er bissnissmann og entreprenør, skjønner jeg sånt.
Ja vel. Hva slags utdanning er det hun får her?
Jeg gjør sminke og Harry sveising.
Matilda, stemmer det?
Frøken Honey.
Har du hatt hjemmeskole?
Vi lurer på om du har lyst til å gå på på skole-skole.
Vi er i gang, men vi har ei annen jente som også gikk glipp av starten.
Du kan bli med henne.
Hvordan er det? Skole-skole.
Det kan iblant være intenst.
Men jeg lover at mine timer bare er gøyale.
Jeg lærer deg alt om historie, musikk og litteratur…
Litteratur! Bøker, altså?
På skolen har vi massevis av bøker. Fulle av historier.
Og vi kan lære deg å skrive dine egne. Høres det bra ut?
Hør, hør, hør. Jeg fikser det.
Jeg bør nok gå nå.
Det var en gang…
…ei lita jente som var fanget.
Utrolig!
Jeg kan ikke tro det, snakke sånn til meg. Jeg får bot på grunn av deg.
Ikke min skyld. Dere glemte å sende meg til skolen.
Du skal på skolen nå da. Og der får du møte Trunchbull.
-Trunchbull? -Agatha Trunchbull, rektor på Knusby.
En stor, sterk og skummel dame. Hun har vært olympisk utøver. I sleggekast.
Gjett hva jeg har gjort?
Jeg ringte og fortalte hva slags ekkel liten trollunge du er.
Nei!
Å, hun gleder seg til å møte deg.
Urettferdig! Det er ikke snilt.
-Til pass for deg når du ødelegger! -Enig, ditt avskyelige troll!
Mikkel Rev han satt og skrev
På ei lita tavle, leser vi
Da tavla hans sprakk Var det ingen som kvakk
Det er sånn regla er Så det er sånn det må bli
Mikkel ble offer for historien
Som Romeo og Julie
Det var en kjærlighet av de umulige
Et skjebnemøte Selv om det var litt naivt
Som tok fra dem En sjanse til et lykkelig liv
For slutten er ofte en smule på jordet
De kunne lagd En annen slutt på historien
De tror at vi gjør som de sier Men tro igjen
For det å være ramp Er litt av magien
Selv om livet er litt urettferdig
må du ikke tro du er mindreverdig
Hvis du bare smiler pent Og er elskverdig, skjer ingenting
Selv om du er liten, kan du gjøre mye
Liten er ikke lite om du tar deg bryet
Om du gir dem sjansen Kan de ikke dy seg
Blir som om du sier
BLEKEMIDDEL
"Jeg skal ikke ta på vei"
Men ta på vei
Og tar du på vei
Så kan de vente seg
HÅRVANN
I hver sprekk i en bolt Venter opprør så stolt
En kime til strid I hvert knirk av parketten
En storm er i sving For en helt liten ting
Den minste av de små Har det mektigste sting
Og hver dag Må ha en start og en stopp
Ved hver flukt Er det en lås som må opp
Om du sitter helt fast Og må komme deg ut
Så ikke vær lei Og ikke rop "slutt"!
For er du liten, kan du gjøre mye Liten er ikke lite om du tar deg bryet
Om du gir dem sjansen Kan de ikke dy seg, skjer ikke en ting
Selv om livet er litt urettferdig
Må du aldri tro du er mindreverdig
Hvis du bare smiler pent Og er elskverdig
Blir det som om du sier "Jeg skal ikke ta på vei"
Men ta på vei
Og tar du på vei
Så kan de vente seg
Men ingen her tar på vei Før jeg har tatt ordet
Ingen andre her vil endre min historie
For det å være ramp er litt av magien
Hva har du gjort med håret mitt?
Hvorfor ville du ha grønt? Er det en sirkusgreie?
-Hvilken sirkusgreie? -Utbryterartisten. Har han grønt hår?
Han finnes ikke. Og jeg gjorde det ikke selv.
Utbryterartist…
Det var en gang en utbryterartist.
Han var så snill at alle barn ville elsket å ha en sånn pappa.
Og en dag forelsket han seg i en akrobat.
KNUSBY
INGEN SNUFSING
Matilda?
Hallo, fru Phelps!
Skolen begynner ikke før om en time.
Jeg kom tidlig fordi jeg gledet meg så veldig.
Frøken Honey skal lære oss å fortelle historier. Men jeg har en allerede.
Jeg kjenner at den liksom vrir seg inni meg.
-Som om den bare vil ut. -Hvis den vil ut,
bør du nok fortelle den så fort som mulig. Jeg henter litt limonade.
Men den er kanskje litt… intens.
Matilda Wormwood, historier er mitt gebet. Jeg tror det går bra.
Det var en gang to sirkusartister som var de beste i verden.
En utbryterartist som kunne dirke opp alle låser som er oppfunnet,
og en akrobat som var så god at det virket som hun faktisk kunne fly.
De ble forelsket og giftet seg.
Sammen hadde de de mest fantastiske numrene noen noen gang hadde sett.
Folk kom langveis fra. Konger, dronninger, kjendiser og astronauter.
Men på tross av kjærligheten og på tross av suksessen var de triste.
"Vi har alt verden har å gi oss", sa hun.
"Men ikke den tingen vi ønsker oss mest. Vi har ikke noen barn."
"Tålmodig, kjære", svarte han. "Tiden er på vår side. Selv tiden elsker oss."
Men tiden er det eneste ingen er herre over.
Og mens tiden gikk, ble de ganske gamle, men fortsatt ingen barn.
Bedrøvelsen over å være alene i det store, tomme huset
drev dem til farligere og farligere numre.
Jobben var det eneste stedet de kunne unngå det uungåelige.
Slik bestemte de seg for å gjøre det aller farligste nummeret i verden!
Det heter…
Sa akrobaten da hun annonserte nummeret til verdenspressen, som var samlet.
Brennende kvinne kastes gjennom luften med dynamitt i håret
over haier og spisse ting…
"Fanget av mann innelåst i et bur.
Det er verdens farligste nummer i hele verden!
Det er vår skjebne. Det er dit livets ensomhet har ført oss.
Hva skjedde så da?
Jeg vet ikke. Ikke ennå, i hvert fall.
Skolen er åpen.
-Resten av historien, da? -Jeg tar den i morgen.
-Men jeg er borte ved innsjøen. -Ja vel.
Ha en fin dag på skolen, og… vær forsiktig der inne.
Det går bra. Gjør mennesker skumle ting, gjør man skumle ting tilbake.
Matilda, husk en ting!
-To feil blir ikke en rett. -Jo da, noen ganger.
Og da har du gjort en rett av to feil, og det må jo være bra.
INGEN SNUFSING
Har du også din første dag?
Ja. Jeg er ikke så engstelig, men jeg tror Isaac er redd.
Skal vi gå inn sammen?
Ja, da kan jeg og Isaac passe på deg hvis… Du vet.
Hei, ferskinger!
Det er jo søtt at Alle som kommer hit, tror de forblir
En prins og prinsesse Du vil snart se
At ingen slipper unna det
Og enn om du vil legge inn et forsøk
Kan det bare gå rett ned
For det livet du kjente Er blitt historie
Livet her er kun en fesjå
For her råder smerte, sult og kaos
Et helvete
Men jeg kan heldigvis fornemme
Livet før det så brått endte
Alt jeg drømte om, var over
Idet klokka slapp sitt siste pling
Som deg var jeg kunnskapstørst
Uskyldig, stilte sikkert tusen spørsmål
Men hvis du vil slippe smerte, følg med Nå, ikke vær vrang. Da blir det tvang
Du blir straffet Over alle støvleskaft for en feil
Gråter du, blir det dobbelt Hold deg unna trøbbel
Bare husk å være ekstremt på vakt
Får vi gym?
Gym?
Gym? Hørte jeg deg rett?
Makan har du ikke sett
-Hva er problemet med det? -Gymtimene er Trunchbulls spesialitet.
Hvem er dere?
Prefekter. Vi skal følge dere til timen.
-Skal vi få begynne å lære? -Dere skal få begynne å lære, ja.
Flott! Jeg kan alfabetet allerede.
Dere kan ikke alfabetet før vi lærer dere det.
Det er jo søtt at
Alle som kommer hit, tror de Forblir en prins og prinsesse
Du vil snart se At ingen slipper unna det
Og enn om du vil legge inn et forsøk
Kan det bare gå rett ned
For det livet du kjente Er blitt historie
Livet her er kun en fesjå
For her råder smerte, sult og kaos
Et helvete
Men jeg kan heldigvis fornemme
Livet før det brått endte
Alt det jeg drømte om, var over
Idet skoleklokka slapp sitt siste pling
Som deg var jeg kunnskapstørst
Uskyldig, stilte sikkert tusen spørsmål
Men hvis du vil slippe smerte, følg med Og ikke vær vrang, da blir det tvang
Du blir straffet over alle støvleskaft
For en feil Gråter du, blir det dobbelt
Hold deg helt unna trøbbel Bare husk å være ekstremt på vakt
Gym?
Har dere ikke noe vett?
Jeg merker at noen ikke er i sine klasserom.
Rett det til. Dere har fem sekunder på dere.
A-B-C-D-E-F-G
-Fem. -H-I-J-K-L-M-N-O-P
-Q-R-S-T-U-V -Fire.
-Tre. -Gym
-To. -Lavendel og Matilda, kom!
-En. -Makan har du ikke sett!
Rektor Trunchbull er opptatt av punktlighet.
Best å være presis. Kom og møt de nye vennene deres.
Lavendel og Matilda.
Hvis noe er vanskelig, spør en i klassen. De hjelper dere. Greit?
Frøken? Jeg får vondt i hodet.
Det er ikke til deg, Nigel.
Det er voksentimer her om kvelden. De har nok glemt den igjen.
Nigel.
Slapp av.
Bra.
Hvem vil gjøre klar tavla til oss?
-Jeg! -Jeg!
Matilda. Hva med deg?
I dag er det lesing.
-Ja! -Ja!
Boka er egentlig for niåringer.
Men dere er så flinke at jeg tenker vi kunne prøve.
Jeg vil at dere skal lese første kapittel.
-Eric, hva er et kapittel? -Et stykke av historien.
Det er helt riktig, Eric.
Jeg tenkte at dere skulle lese første stykke, og så kan vi snakke om…
Hva gjør du, Matilda?
Jeg gjør klar tavla, som frøken sa.
Nei, jeg mente å viske det ut.
-Er det riktig? -Ja.
-Jeg tenkte jeg kunne gjøre resten. -Resten?
Primtallene, vet du. Hvor "X som kvadraten av AB" gjentas.
De visste sikkert at det var en del av en sekvens.
-Er matte det beste du vet? -Det er greit, men jeg elsker å lese.
Hjernen får fri.
Gjør du det ofte? Kommer deg bort fra alt i bøker, mener jeg.
-Ja, jeg har lest masse denne uka. -Masse? På ei uke?
Hvilke bøker har du lest?
Nicholas Nickleby og Jane Eyre.
Tess av d'Uberville, Om mus og menn, Ringenes herre,
Moby Dick, Forbrytelse og straff og…
Katten i hatten.
ADGANG FORBUDT FOR MARK
REKTOR
Ikke vær så patetisk.
Kom inn.
-Ikke bare stå der, si hva du vil. -Ja, ja, unnskyld.
Rektor Trunchbull, det er ei jente som heter Matilda Wormwood, og…
Matilda Wormwood, datter av Harry Wormwood. Utmerket mann.
Men han advarte meg.
Hun er visst en ordentlig ramp.
-Nei, rektor, jeg tror ikke… -Nei, selvsagt ikke.
Hva er skolens motto?
Bambinatum est Maggitum.
"Barn er mark."
Takk for at du meldte dette inn. Jeg skal knuse det raskt og grundig.
Rektor Trunchbull, jeg tror at Matilda Wormwood er et geni.
Hva? Nei.
Jeg har nettopp fortalt at hun er en kriminell.
Men hun regner ting i hodet som jeg ikke får til med kalkulator.
Og bøkene hun leser…
Hun bør plasseres sammen med elleveåringene straks.
Men hva med reglene, Honey?
Jeg mener at Matilda Wormwood er… et unntak fra reglene.
Et unntak? Fra reglene?
På min skole?
Se mine priser
Mine pokaler Se som de skinner
Mitt galleri
Hva tror du må til for å bli Engelsk sleggekastemester
1959?
Tror du i det sekundet Da jeg fikk sjansen min
At jeg lett som en fjert Kastet reglene hen?
Ja? Ikke faen!
Da jeg tok min plass i sirkelen Endret jeg min plan? Hva?
Lekte jeg med kalken først Som en bavian? Å nei, du
Tror du jeg glemte Eller glapp på rotasjonen?
Tok meg i å tenke Og falt ned på kne?
Tror du at jeg da ville Forbedre rotasjonen?
At jeg forandret På min plan for presisjonen?
Og da sleggen fløy Endret jeg mitt umf
Fra det umfet som var øvd inn Et umf for triumf
Ikke mitt, ikke litt! Ga min plan noe fritt
Alt var planlagt i detalj Og ble utført helt på snittet
Selv ikke da jeg slapp og slegga fløy
Og banen var helt, helt passende høy
Gikk jeg reglene lei
Nei, nei, nei
Nei, nei, nei…
Hun klarte det! Hun er best!
Ønsker du å kaste slegge for nasjonen
Så hold deg inni ringen Om det livet gjaldt
Er du med på laget mitt Trengs ingen glede eller selvtillit
Du må bare bli i ringen Det er alt
Syng nå, barn. To, tre, fire.
Ønsker du å kaste slegge
-For nasjonen -Bambinatum est Maggitum
Så hold deg inni ringen Om det livet gjaldt
Maggitum, Maggitum
Vil du lære barn suksess Så ikke dull med dem
Og ro dem ned
Nei, bruk av tvang er best For kryp på en anstalt
Syng, Jenny!
Ønsker du å kaste slegge
-For nasjonen -Bambinatum est Maggitum
Så hold deg inni ringen Om det livet gjaldt
Maggitum, Maggitum
Circulum est
Deus, Deus
Gloria
Hør på mitt ord, og stå last og brast
For skole, liv og sleggekast
Livet er en ball, så slipp den
Finn ditt skip, tjor deg til masten
Og bare bli i ringen, det er alt
Ut!
Wormwood.
Hvor er du?
-Vil du høre om første dag på skolen? -Jeg vil heller spise grønnsaker.
Det er offisielt! Jeg er et geni. Jeg har fått tilbake hellet.
En fyr kom inn på plassen. Diger kar var han.
Stor bjørn av en mann. Og denne bjørnen vil ha en luksusbil.
Flottings! Men kan bjørner kjøre?
Han er ikke en ekte bjørn.
Men har du en luksusbil da?
-Jeg har to, gutt. -Jente.
En med inntrøkt front og en med bulk i baken.
Alt jeg må gjøre, er å kutte dem i to, lime dem sammen og så blir det årnings.
Pappa er i farta.
Men er ikke det ulovlig? Og liksom galt?
Hva var det han sa? Galt?
Gi meg den.
Vredens dru… Idiot!
Hvordan kan druer være vrede? For noe søppel!
Den handler ikke om druer.
-Å, driver og svarer nå. -Jeg svarer ikke.
Ikke svar frekt til meg! Jeg river boka i stykker.
-Den er fra biblioteket! -Gjør det.
Sånn.
Sånn!
Pell deg i seng, din lille bokorm.
Selv om livet er litt urettferdig
SUPERLIM
Må du ikke tro du er mindreverdig
Hvis du bare smiler pent Og er elskverdig
Skjer ingenting
Selv om du er liten, kan du gjøre mye
Liten er ikke lite om du tar deg bryet
Om du gir dem sjansen Kan de ikke dy seg
Blir som du sier "Jeg skal ikke ta på vei"
Men ta på vei
Men du må huske, Matilda, at to feil blir ikke en rett.
Å, prompefjes.
"Den er fra biblioteket!"
Fæle lille fjott.
Hvor er hatten min?
Her, pappa.
Megadust.
Men hvordan får alle plass inni der? Hodene er like store.
Gjør det vondt å ha så mange hjerner most inni der?
Nei, de liksom bare passer.
Kan du gjøre telekinapse?
Det er når du har så mange hjerner at de blir skvist ut gjennom øynene
og du kan flytte ting med tankene. Se nå.
Det er ikke noe vits i å være smart. Ikke her.
Trunchbull hater barn som er smarte. Hun hater det.
-Men læring er det skolen er til for? -Det er ingen skole, men et fengsel.
Ikke bli lagt merke til. Ikke av Agatha.
Det sies at hun vrengte et barn. Han måtte pakke innvollene i plast.
Det skjedde vel ikke, Bruce.
Men hun satt på en gutt til han ble gelé.
Hun fersket Julius Rottwinkle i å spise lakris i timen.
Hun svingte ham rundt og kastet ham ut av vinduet.
Dere. Lærere kaster ikke barn.
-De store barna prøver bare å skremme. -Skremme?
Da har du aldri vært i "kvæler'n".
Hva er kvæler'n?
Fins et sted man blir sendt Når man gjør noe dumt
Et veldig lite rom
Og du kan ikke sette deg i det
Og om du fikk det til
Er det spiker på bunnen Så du ikke vil
Og du hører knirk Før du lukkes inn
Og det er helt mørkt Og du ser ingenting
Og skriker du Så er stemmen din helt i klem
Og du vil tvile på om Det har nådd helt frem
Gjem meg!
Noen helte sirup på stolen til rektor.
Det var ikke meg! Trusa hennes satt fast.
Stille!
Du skal i kvæler'n, du.
Det er urettferdig, han har ikke gjort noe.
Bare stol på meg, gutten er fortapt.
-Matilda, du må hjelpe meg. -Kan du ikke bare si at…
OK.
-Når skjedde dette? -For 20 minutter siden. Men hvorfor?
Du er nødt til å gjemme deg. Jakker!
Ikke fortell henne hvor jeg er!
Fort, fort!
-Kjapp deg! -Kom igjen.
-Hun kommer. -Hysj.
Løp!
Stå stille, unge!
For en frastøtende parade av sløve hønsehjerner
som skravler og virrer i vei.
Hvor er marken kjent som Nigel?
Der, under jakkene.
Han har vært der i en time.
-Hva? -Nettopp.
Nigel lider av en sjelden, men kronisk søvnforstyrrelse. Narkolepsi.
Tilstanden kjennetegnes av at pasienten opplever fatigue
og kan falle i søvn uten forvarsel.
Vi la ham i jakkehaugen for sikkerhets skyld. Ikke sant?
-Ikke sant? -Jo.
Jeg hadde en rar drøm, mamma. Jeg trodde jeg var…
Hei, frøken Trunchbull.
Amanda Thripp.
Ja, frøken Trunchbull?
Hva har jeg sagt om musefletter?
Jeg hater musefletter.
Men moren min sier jeg er pen med dem.
Moren din er en fjott!
Og hun er i gang. Se på den stilen.
For et kast.
Det er langt. Det er veldig…
Og vi er nede.
Har det fortsatt.
Gå og se om ungen fortsatt lever.
-Og hva er ditt navn? -Matilda Wormwood.
Jaså, er det deg?
Jeg liker bråkmakere, Wormwood.
De lager en så vakker lyd når de brekker.
Hun lever!
-Hipp, hipp! -Hurra!
Husk, Wormwood, du vinner aldri.
Det kan jeg love deg. Og et løfte er et løfte er et løfte.
Og så kom den store dagen.
"Brennende kvinne kastes gjennom luften med dynamitt i håret
over haier og spisse ting
og fanges av mann innelåst i et bur."
Hele verden hadde samlet seg for å se akrobatens
og utbryterartistens fantastiske, livsfarlige vågestykke.
Alt var arrangert av… akrobatens onde stesøster.
En skremmende kvinne som hadde vært olympisk sleggekaster.
Folk hvisket at i det mørke og bitre hjertet hennes
vokste en avsky for stesøsterens suksess og kjærlighet.
Plutselig…
…kom utbryterartisten ut. Men det var ingen akrobat i sikte.
Og ingen tegn til det skinnende hvite sjalet hun alltid bar.
Mine damer og herrer, gutter og jenter.
"Brennende kvinne kastes gjennom luften med dynamitt i håret
over haier og spisse ting fanges av mann innelåst i et bur"
er blitt avlyst.
Avlyst fordi min kone er gravid!
Å, Matilda.
Det ble helt stille.
Man kunne høre en flue rape.
Så plutselig reiste publikum seg og jublet, rørte og glade.
Det store nummeret var glemt.
Og applausen fortsatte i nesten en time.
Å, det er vidunderlig! Jeg elsker historier med lykkelig slutt.
Glemt av alle unntatt akrobatens onde stesøster.
Da alt hadde roet seg, tok hun fram en kontrakt.
En kontrakt?
Dere har signert på at dere skal utføre nummeret.
-Og utføre nummeret skal dere! -Nei.
Jeg har betalt for plakatene, publisiteten og toalettene.
Hvis jeg gir alle pengene tilbake, hvor er profitten min?
En kontrakt er en kontrakt er en kontrakt. Jeg kan ikke hjelpe for det.
"Brennende kvinne kastes gjennom luften med dynamitt i håret
over haier og spisse ting
og fanges av mannen innelåst i et bur" skal utføres, og det i dag!
Ellers havner dere i fengsel begge to!
Hva skjedde da?
Vet ikke.
-Hvordan kan du ikke vite det? -Det kommer til meg i små bluss.
Kan du blusse til litt mer for meg? Nå?
-Jeg tror ikke det funker sånn. -Nei, selvsagt ikke.
-Hvor kommer alt dette fra? -Hva mener du?
Jeg mener, det er fantastisk, men det er ganske mørkt, må jeg si.
-Kanskje jeg ikke burde fortelle mer. -Nei, nei.
Vi må finne ut hvordan det ender.
Det jeg spør om, er om det går bra med deg?
Jeg må gå, fru Phelps. Mamma venter. Hun blir så opprørt når jeg er borte.
Hun sier hvert minutt er som en evighet.
-Kommer hun hit? Får jeg møte henne? -Ha det, fru Phelps!
-I morgen er jeg ved vindmølla! -Ja vel, jeg finner deg.
VERDENS BESTE AKROBAT OG UTBRYTERARTIST
Nå har jeg den. Harry, la meg prøve.
Vent litt.
-Det gjør vondt! -Vent.
-La meg dra, Harry. -Dra, da!
Matilda?
Jeg tror hjernen din er ekstraordinær, så jeg tar saken i egne hender.
Fra og med i morgen tar jeg med meg et utvalg fine bøker.
Du kan lese dem mens jeg underviser de andre, og har du noen spørsmål,
skal jeg prøve å svare på dem. Hva sier du til det?
Matilda. Det er verdens største klem.
Du klemmer all lufta ut av meg.
For en rørende liten scene.
Vekk!
Jeg er sikker på jeg sa at denne marken ikke skulle få spesialbehandlig.
Jeg synes å huske at jeg informerte deg om
at nettopp denne snørrballen er ren ondskap inkarnert. Har jeg rett?
-Nei, Matilda er ikke… -Sa du nettopp nei, Jenny?
Til meg?
Matilda Wormwood er en kriminell.
I morges ble en bit av min private sjokoladekake stjålet.
Det er min deduksjon at du utførte den infame gjerningen.
Du har to valg: tilstå og bli straffet eller kall meg løgner og bli straffet.
Tenk veldig nøye over det som kommer ut av kjeften din, Wormwood.
Jeg har ikke st…
Sjokolade!
Bruce Bogtrotter.
Ja, frøken Trunchbull?
Takk, Maurice. Det var alt for nå.
Staben er dimittert. Kom! Alle sammen ut!
Vekk!
Du likte kaka mi, ikke sant, Bruce?
Ja, frøken Trunchbull. Den var veldig deilig. Så sjokoladete.
-Jeg er veldig lei for det, jeg… -Nei, nei.
Så lenge du nøt kaken. Det er det viktigste.
Er det?
Å, kokke…?
Vær stille!
Mistet appetitten din, Bogtrotter?
Ta det med ro. Du trenger bare spise til siste smule.
Og hvis du klarer det mesterverket, lover jeg at alt er tilgitt.
-Hver eneste smule? Men jeg er mett. -Nei, du er ikke mett.
Jeg skal si fra når du er mett, og det er ikke før du har spist hele kaken.
-Men… -Du har ikke tid til noen "men". Spis.
-Men jeg klarer ikke alt. -Han blir dårlig.
Han skulle tenkt på det før han inngikk en pakt med Satan og stjal kaken.
-Spis. -Det går ikke.
-Spis. -Det går ikke bra!
Spis!
En liten bit Ja, kanskje to, Bruce
Ville vært greit Ikke så leit, Bruce
Men du får se At oppimot det
Er kaka nok på størrelse med deg
Han kan. Å nei Jo, han kan det. Nei, slett ikke
-Du klarer alt, Bruce -Han sprekker
Han er elastisk
Det sier plopp, si stopp
-Så fantastisk, bare se -Jeg lukker øynene
Selv om du nok må en tur på sykehus
Så er du ingen mus Nå er du fus, Bruce
Kanskje din buk Er tøyelig og mjuk
Og utrolig mer romslig inni
-Han kan -Å nei
-Jo, han kan -Nei, da
Du klarer det, Bruce B-R-U-S
Bruce!
Selv om du nok må en tur på sykehus Så er du ingen mus
Nå er du fus, Bruce
For hvert et svelg Hører vi mer jubelbrus
Det burde være en umulighet
Men øyeblikket er her
Vi kan få middag etter dessert
Din tid er inne Bad magen i sukkerrus
Vær litt bus, Bruce
Knepp opp en knapp Slipp magen ut i sus og dus
Å, dytt den inn! Er nesten ferdig
Du får det inn! Hold ut selv om du er megastinn
Du får det inn
Kom igjen, Bruce, du er helten
Dekk hele deg i sjokolade
Bruce!
Selv om du nok må en tur på sykehus Så er du ingen mus
Nå er du fus, Bruce
For hvert et svelg Hører vi mer jubelbrus
Det burde vært en umulighet
Men øyeblikket er her
Vi får middag etter dessert
Heia Bruce!
Unnskyld, rektor Trunchbull. Jeg ble revet med.
Det er i orden, Jenny.
Alle kan bli revet med iblant. Til og med jeg.
Kom igjen, Bogtrotter.
-Hva? -Å, sa jeg ikke det?
Det var første del av straffen. Den andre er kvæler'n.
Vær så snill, han er for ung.
Men jeg spiste jo hele. Vær så snill! Ikke det!
Nei!
Du sa at hvis han spiste alt, ville du tilgi ham.
Han gjorde det. Alle så det. Han gjorde det foran alle sammen.
Du kan ikke bare endre reglene. Det er ikke rettferdig, det er juks!
Du sa nettopp…
…nei.
Til meg.
Kom, Bogtrotter.
-Kom! -Nei!
Wormwood tar jeg meg av senere. Sammen med resten av markene.
Jeg spiste jo alt!
Nei, vær så snill. Ikke kvæler'n!
Jeg spiste jo smitt og smule.
Ikke kvæler'n! Vær så snill, ikke kvæler'n!
Dere skjønner, unger, jeg vinner bestandig, og dere taper.
For dere er små, veike, heslige ubetydeligheter.
Når jeg blir stor
Da er jeg høy nok Og når alle greiner
Som jeg må nå opp til For å klatre
I trærne når jeg har blitt stor
Og når jeg blir stor
Er jeg smart nok til å svare på
De spørsmålene jeg må
Vite svaret på før jeg er blitt stor
Og når jeg blir stor Spiser jeg noe søtt hver dag
Når jeg drar til jobb Og jeg skal legge meg så sent
Og jeg skal stå opp Når det gryr, og jeg
Skal se på film til jeg ser firkanta
Det gjør ikke noe Når jeg har blitt stor
Når jeg blir stor
Da er jeg sterk nok og kan bære
Alle tunge ting som alle sammen
Drasser rundt på når man er blitt stor
Og når jeg blir stor
Når jeg blir stor
Er jeg modig nok og slåss mot monstre
De man slåss med under senga
Seint på kveld når man er blitt stor
Og når jeg blir stor
Da får jeg noe godt hver dag
Og jeg leker med det mamma
Later som at hun synes er teit
Og jeg skal stå opp
Når det gryr, og jeg
Skal bli i sola hele dagen lang
Og jeg blir ikke brent, for jeg er stor
Når jeg blir stor
Er jeg modig nok og slåss mot monstre
De man slåss med under senga
Seint på kveld når man har blitt stor
Når jeg blir stor
Selv om livet er litt urettferdig
Må du ikke tro du er mindreverdig
Hvis du bare smiler og er elskverdig
Skjer ingenting
Når jeg blir stor
Selv om jeg befinner meg i historien
Er det ikke sikkert at jeg må bo i den
Hvis jeg tror At noen alt har lagd en slutt
Blir det som å si "Jeg skal ikke ta på vei"
Fru Phelps, hvor er avdelingen for hevn?
Vi har ingen hevn-avdeling. Er det en bølle?
Det beste du kan gjøre med bøller, er å snakke med noen.
Med en gang. De trives med stillhet.
Snakk med en lærer, eller enda bedre, rektor.
Jeg har neste del av historien klar.
Men jeg advarer deg. Nå blir det alvor.
Sakte knyttet akrobaten det tynne, hvite skjerfet rundt hånden til mannen.
For hell og lykke.
Så klemte hun ham med den største klemmen i verden.
Så hardt at han følte hun nesten klemte all luften ut av ham.
Og så forberedte de seg
på det farligste nummeret som noen gang hadde blitt fremført.
Den store utbryterartisten måtte unnslippe hengelåsene,
komme seg ut av buret og klare å redde sin kone innen 12 sekunder.
Ellers ville hun bli blåst i fillebiter.
Da luntene var tent, svingte akrobaten seg ut i lufta.
Et sekund, to sekunder… Publikum holdt pusten,
og hun svingte seg høyere og høyere over haiene og de spisse tingene!
Tre sekunder, fire sekunder.
Den onde stesøsteren så på med iver.
Fem sekunder, seks sekunder.
Utbryterartisten kunne ikke ta øynene fra kona mens han slet med lenkene.
Den minste feil ville bety at han mistet henne og barnet for alltid.
Sju sekunder, og plutselig…
…slapp hun!
Utbryterartisten strakk ut en stor, kraftig arm for å fange kona og barnet.
-Åtte… -Jeg kan ikke se.
Ni sekunder, ti sekunder og…
…og…
…og elleve sekunder!
Han tok dynamitten og kastet den langt, langt bort!
Hurra! Så historien har en lykkelig slutt tross alt.
Nei.
Den har ikke det.
Nei! Greide hun seg? Overlevde hun?
Hun brakk hvert eneste bein i kroppen, unntatt de i enden av fingrene.
Hun levde akkurat lenge nok til å få barnet deres.
Det bare krevde for mye.
Elsk jenta vår.
Elsk datteren vår av hele ditt hjerte.
Hun er alt vi ønsket oss.
Og så døde hun.
Og så ble det verre.
-Hva? Verre? -Ja, jeg er redd for det.
For utbryterartisten var så snill
at han aldri klandret den onde stesøsteren for det som skjedde.
Faktisk ba han henne flytte inn og hjelpe til med å passe på datteren.
Nei, ikke be henne flytte inn!
Hun var bare slem mot jenta
og fikk henne til å vaske dagen lang. Hun skrek:
"Vask golvet, så er jeg snill!"
Da den lille jenta vasket det, ble hun enda slemmere.
-For hun var en fæl juksemaker. -Jeg hater sånne.
Alt i hemmelighet, så utbryterartisten ikke merket noe.
Så den stakkars jenta vokste opp med den ondeste,
slemmeste tanten du kan tenke deg!
Vi ringer politiet!
-Fru Phelps, det er bare en historie. -Hva?
Ja, så klart. En historie.
Men du gjør den så virkelig.
Hodet ditt, Matilda.
Foreldrene dine må mene at de vant lotteriet med et barn som deg.
Ja. De sier alltid det.
Faktisk sier de: "Vi er så stolte av deg, Matilda. Det er som å vinne…"
Jeg bør nok gå.
Det er som å vinne i lotteriet!
Hva? Jeg?
Nei, du er som å ha spist noens buser.
-Som å vinne i snørreriet, gutt. -Jente.
-Men hvordan, Harry? -Husker du den idioten?
Han hadde masse venner, med bøttevis av kontanter.
Alle ville ha luksusbiler, og jeg hadde bare vrak som hadde gått for langt.
Så jeg gjorde som enhver god forretningsmann.
-Hvordan? -Jeg kjøpte en drill.
Festa den til lengdemåleren og tråkka på reversen.
Jeg fikk ned kilometerstanden på bilene og solgte dem til idiotene, og så…
-Penger! -Du lurte dem!
-Unnskyld? -Du lurte dem. Det du gjorde, var galt.
-Du er en juksemaker! -Å, din lille gris.
Det er bøkene, Harry. Bøkene og alle historiene.
Er det det nå? Bøkene?
Vet du hva jeg skal gjøre i morgen? Jeg skal dra til biblioteket
og si til den gamle heksa at hun aldri skal slippe deg inn igjen.
Hva?
Alltid stikker du nesa i ting du ikke skal.
Ditt ekle, lille kryp!
Den kvelden gråt utbryterartistens datter seg i søvn.
Hun sa aldri et ord om stetanten. Hun ville ikke gi faren mer smerte.
Det oppmuntret bare tanten til mer ondskap.
Til hun en dag eksploderte.
"Stikker nesa di der den ikke hører hjemme! Ditt ekle, lille kryp!"
Og hun kastet henne i en dunkel, mørk skitten kjeller, låste døra og gikk ut.
Men den natten kom utbryterartisten tidlig hjem.
Da han hørte lyden av datterens gråt,
brøt han opp døra!
Ikke gråt
Jeg er her, lille venn
Ikke gråt
Det går bra
Tørk din tåre bort, ikke gråt
Jeg ber deg
Tilgi meg for at jeg dro
Jeg er her, lille venn
Du er helt trygg nå
Du kan ta det med ro
Jeg er her
Har jeg vært så fordypet i sorgen at jeg har glemt det aller viktigste?
Jeg elsker deg så høyt, min datter.
Jeg skal bruke resten av livet på å gjøre det godt igjen.
Jeg er her, pappa
Det går bra, pappa
Ikke gråt
Her, jeg skal tørke tåren bort
Jeg ber deg
Tilgi meg, pappa
Tilgi meg for at jeg dro
Pappa, ikke vær lei deg
-Pappa, jeg er her -Jeg er her, lille venn
-Alt er bra nå -Du er helt trygg nå
-Som du er hos meg -Du kan ta det med ro
-Du er her -Jeg er her
Men mens den lille jenta sov,
gikk utbryterartistens tanker til den onde stesøsteren.
Et voldsomt sinne vokste i hjertet hans.
Den demonen, det monsteret! Bølle. Synes det er greit å plage barn?
Urettferdigheten ved tantens ondskap spant inni ham.
Snurret og snurret til en storm av sinne
som han ikke lenger kunne holde inne.
Og det var siste gang jenta så ham.
Han kom ikke hjem igjen, aldri igjen.
Kan du bruke telekinapse?
Det er når du har en masse hjerner. De blir skvist ut gjennom øynene,
og du kan flytte ting med tankene.
VINNER 1
Matilda, dette er til deg.
Takk.
Matilda? Vær så god.
NEI!
Er det ikke en superfin dag, kompis?
-Hva er det som skjer, Lavendel? -Du er en helt.
Her, Matilda.
Egg og karse, Stephanie? Nå tuller du.
-Helt? -Ja, du leder revolusjonen.
-Hvilken revolusjon? -Du sa nei til Trunchbull.
Ingen har gjort det før.
Du leder revolusjonen.
Du sa nei til Trunchbull. Ingen har gjort det før.
-Klare for litt gøy? -Ja!
"Gøy"?
Sa du "gøy"?
Det er ikke jobben vår å gjøre ting gøy.
Vi er ikke her for å oppmuntre eller bry oss.
Vi er her for knuse dem til…
…de slutter å sprelle.
Men jeg har faktisk ikke troa…
D-d-det sier du, Jenny? T-t-tror du at noen b-b-bryr seg?
Klassen er full av rebeller.
Og de trenger en real lekse.
Ta med gymtøyet og skift på veien.
Du skjønner, Jenny, for å kunne lære barn noe, må vi først brekke… barnet.
For skolen har begynt å stinke
Klapp igjen, jeg snakker, sinke
Eimen er så ubehagelig krass
Finere neser fanger stanken Og jeg kan den altfor godt
Det er odøren av et opprør Og aromaen av trass
Og ja, jeg garanterer Du blamerer ikke meg
Med den eimen mer
Jeg vil ikke la meg neglisjere
Så derfor er det min taktikk
Å sette dem til gymnastikk
Det får dem fra å konspirere
Kom igjen, kryp!
Jeg tar det herfra, Jenny!
Essensen av opprør I perspirasjon
Den kan utløses med mosjon
Og da går det fort Før hver en liten lort
Tyr til konspirasjonen
Før ugress blir For stort og vilt og freidig
Må det rives opp med spett og fot
Før marken vrir seg og snur
Må du skrape av jord
Og rykke den opp med rot!
En os obsternasig En fert av tendens
En eim av førpubertal protest
En tåke av motstand Et ang av et kupp
Et gufs av anarkistisk prosess
Når demonen er fordrevet
Flykter opprøret med strevet
Litt muskulær disiplin
Bør være riktig vitamin
AGATHA 0 MARKENE 0
Disiplin For barn som har gått i spinn
For taperske tuklere For små snublere
For pratere og hviskere Og dumme tiskere
Den stilner Når de piskes med disiplin
Skal vi bli en smurt maskin Må regler og disiplin
Forhindre at de indre Små utbrudd går fra mindre syt
Til klagesang og sutring Til opprør og ytring
De klynkende små svin De trenger disiplin
All hvining og tuting Og sikling og spytt
Og "kan jeg snyte nesen" Det må vekk
Det er en bagatell å få på stell En stil som er profesjonell. Disiplin!
Essensen av opprør Av oppsetsighet
En eim av prepubertal skruball
Få snusen av motstand En dis av dissens
En stank av dydighetens forfall
En legende! Agatha Trunchbull har klart det igjen.
Nok et gull til den største atleten gjennom tidene.
Se for deg et liv uten unger
Bare blund, drøm deg vekk
Ja, bare tenk den ideen All roen og freden
En boblende bekk
Se for deg en skog med en hytte
Og inni den hytta, hva nå?
En fugl ved navn Frikk Og en gal bolsjevik
Som med tanken kan brette en spå
Han sier Be dem la hestene være
Heng deg på dem som en klegg
Om du finner en vei Vil de vente på deg
Sier knegg, knegg
Knegg
Hun er gæren.
Aha!
Helt etter mitt program
Har markens hode stukket fram
Har du noen gang sett noe mer avskyelig
Har du noen gang luktet noe verre
Enn lukten av opprør
Av oppsetsighet
En eim av trass, ulydighetens odør
Få snusen av motstand
En dis av disens
AGATHA 1 MARKENE 0
Og jeg holder på til du er slått
Til opprøret kan stå til spott
Til deilig, dryppvåt disiplin har fått
Deres stank til å
Bli borte!
Jeg kan hjelpe deg.
Dette er ikke undervisning, det er ondskap.
Ondskap? Ja, naturligvis.
-Så, så, lille venn. -Du sa det ville være gøy.
Dette er ikke morsomt!
Frøken Honey, du er patetisk! Du er svak.
Du er blaut. Du er faktisk…
…en krypende, liten…
…snok.
Du!
Nei! Meg?
Nei! Det var ikke meg! Nei!
Ikke dra av ham ørene!
Jeg har oppdaget etter år med eksperimentering
at smågutters ører ikke dras av.
De strekkes.
Vær så snill!
La ham være!
Din dumme, grusomme bølle!
Hvordan våger du?
Du passer ikke på denne skolen.
Du er ond. Jeg skal knuse deg. Jeg skal mose deg.
Jeg skal dissekere deg, madam.
Har du gått og tenkt på Det har jeg
At som når jeg sier "Rød" for eksempel
Så vet ikke noen om rød Er det samme for meg
Som rød føles for meg Når en annen sier "rød"
Og at, hvis vi beveger oss I nesten lyshastighet
Og vi holder et lys Så suser det lyset
Langt av sted fra oss I full lyshastighet
Det er sånn det må bli Men jeg prøver å si
At jeg tror At det muligens i hodet mitt
Er det en smule forskjellig Fra andre folk sitt
At svar som jeg kan Uten engang å streve
Historier overrakt meg ferdig skrevet
Og når folk roper høyt Som om de liker roping
Er støyen i hodet mitt så veldig høy
Hvis min mor og min far Tok pause iblant
Og all TV-en Og bablinga sluttet en gang
Er ikke lett å forklare Så unnskyld for det
Men når støyen blir sinne Og sinnet er lys
Og den brennende følelsen Drar vanligvis
Bare ikke i dag For det svir og det jamrer
Og hjertet det hamrer
Og øynene brenner
Og plutselig kjenner jeg alt Og det blir
Stille
Så fredfylt, men ikke helt stille
En slags ro, en god stillhet
Sånn som lyden av sider Som blas i en bok
Eller vind gjennom trær i en skog
Stille
Så fredfylt, men ikke helt stille
En slags fin og god stillhet
Som lyden av fugler Når det er blitt vår
Som å høre at hjertet ditt slår
Og selv om mennesker rundt meg
Driver og babler
Men de bare fabler
Så det bryr meg ikke nå
Og det er stille
Og jeg er varm
Som om jeg har seilt
Din motbydelige lille blodsuger!
Til stormens øye jeg må
Dette er slutten på opprøret ditt. Du har sprunget gjennom Hades' porter.
Hører du? Jeg skal rive deg i småbiter.
Grusomme, vemmelige, forkastelige, heslige…
Hvem gjorde det?
Går det bra, rektor?
Å nei. Snoken!
Den, den er… Den er i underbuksa!
Den er i underbuksa!
Jeg har en snok i underbuksa!
OK, det var rart.
Tilbake til timen.
Og vær så snill, ikke lag noe bråk resten av dagen.
-Matilda? -Jeg må vise deg noe.
Se nå.
-Hvis rektor får se… -Bare se. Vær så snill.
-Vi må gå inn. -Vent.
Jeg flyttet den med øynene.
Er jeg rar?
Hva sier du til en liten kopp te?
Nei, ikke den veien. Denne veien.
Hva tror du det er, denne tingen med øynene mine?
Hva kjentes det som?
-Det kjentes som blussing. -Blussing?
-Ikke dum blussing. Bra blussing. -Bra blussing.
OK, la meg se.
Jeg er ingen ekspert i blussing, det finnes nok ikke.
Men jeg tror det har noe å gjøre med det utrolige hodet ditt.
Mener du at det ikke er plass i hodet mitt til alle hjernene?
Ja, det er akkurat det jeg mener.
-Her er vi. -Hvor er vi?
De betaler ikke lærere så veldig bra.
De gjør ikke det. Men jeg er fattigere enn de aller fleste.
Du skjønner, faren min døde da jeg var liten.
Magnus het han. Han var så snill.
Men da han var borte, ble tanten min verge for meg.
Og hun er så slem og fæl at du ikke kan forestille deg det.
Da jeg ble lærer, ga hun meg en regning.
Hun hadde skrevet ned alt. Hver tepose, strømregning og boks med bønner.
Hun tvang meg til å skrive en kontrakt på å betale tilbake alt.
Hva?
Hun hadde til og med et dokument på at far hadde gitt henne huset.
Men han gjorde egentlig ikke det? Bare ga han henne huset?
Jeg har alltid tenkt at det var mistenkelig.
Hun sa at han døde i en ulykke, men…
Du tror hun drepte ham!
Det kan jeg ikke vite sikkert.
Jeg vet bare at alle de årene hun plaget meg, gjorde meg…
…patetisk.
Så en dag fant jeg denne gamle hytta.
Jeg falt helt for den.
Jeg ba bonden som eide den om å la meg flytte inn.
Han trodde jeg var gal, men han sa ja, og…
Og derfor bor du her.
Et tak som beskytter mot regnfall
Og dør som jeg kan ha litt på gløtt
På mitt golv kan jeg Stå helt på egne bein
Stolen hvor jeg gjør klar til time
Der er puten hvor jeg alltid sover søtt
Og det bordet, som du kan se
Er perfekt, det, til te
Det er ikke stort, men det er nok
Men frøken, hun har pappaen din sitt hus. Alt som er ditt.
Veggene, de er fulle av bilder
Gjennom vinduet går årstider forbi
Her har jeg leselys
Og jeg blir satt fri
Jeg føler ingen frykt om det er mørkt
Er det kaldt før morgengry
Har jeg ly og en sta og modig flamme
Og ikke noe annet trenger jeg
Det er ikke mye Men det er nok for meg
For det er hjemme
Det er hjemme
Det er ikke stort Men dette er nok for meg
Det er hjemme
Det er ikke stort, men dette er nok
-Jeg er her -Jeg føler ingen frykt
-Ikke gråt -Når det er mørkt
Er det kaldt før morgengry
-Ikke gråt -Har jeg ly
-Jeg skal tørke tåren bort -Og en sta og modig flamme
-Jeg ber deg -Selv om det er kaldt nok ute
-Tilgi meg for at jeg dro -Vet jeg jeg får ro
-Jeg vet jeg forlot deg -Jeg vet at alt jeg trenger nå
Det er her
Det er ikke stort Men dette er nok for meg
Det er ikke stort Men dette er nok
For meg
Hvor fikk du dette skjerfet?
Det var pappas. Mamma ga ham det før hun døde.
-Hun var… -En akrobat.
Ja, det var hun. Hvordan visste du…?
-Og far var utbry… -Utbryterartist.
-Hvordan visste du det? -Så det var dine foreldre!
-Hva? Hvem? -Menneskene i historien min.
Jeg trodde jeg fant det på, men det er ekte! Hvem er tanten din?
Egentlig er hun stetanten min.
Frøken Trunchbull!
En kontrakt er en kontrakt er en kontrakt.
Matilda, hør på meg!
Du må glemme alt dette. Du må være veldig forsiktig!
Trunchbull er blitt ydmyket og kan gjøre grusomme ting.
-Jeg er ikke redd for henne. -Det bør du være. Hun er farlig.
Det er jeg også.
"Rik", sa han.
"Sekker", sa han.
-"Jeg er et geni", sa han. -Hva er det som skjer?
-Pakk tingene dine, vi drar til Spania. -Hvorfor det?
Du vet de dumme muskelgutta din idiot av en far solgte bilvrak til?
-Kom igjen, kjære. -Viste seg det var mafiaen!
Og at de ikke var så dumme likevel.
De ga meg 24 timer på å gi dem pengene tilbake. Bare at noen har brukt dem!
Jeg skaffer pass i morgen og henter deg på skolen.
Men hva med fru Phelps, Lavendel, Nigel og Amanda?
-Og frøken Honey? -Glem dem. Du ser dem aldri mer.
MATILDA - DRATT PÅ BOKMESSE. TILBAKE SENERE!
UNNSKYLD FRU PHELPS
IKKE ALLE HISTORIER ENDER LYKKELIG
I går fant et tilfelle av vandalisme sted i skogen.
Dette er konsekvensen. Ødelegger dere mine leker, ødelegger jeg deres.
Frøken Honeys klasse, kantinen, nå.
Kom, alle sammen. Det går bra.
Ja, barn…
Hvordan skal jeg være deres rektor
hvis jeg ikke kan skremme dere inn til beinet?
Hvis de små ikke tisser bitte litt
når jeg kommer inn i rommet…
…har jeg feilet helt i yrket mitt.
Så i dag skal vi ha en stavetest.
Hvis et barn får bare ett galt svar…
…blir det kvæler'n.
Det kan du ikke gjøre!
Å jaså? Hvorfor? På grunn av gårsdagens lille…
…hendelse, mener du?
Men jeg har en overraskelses-kvæler.
Du!
Stav, la meg se… "Snok".
S-N-O-K. Snok.
Hva? Hvordan visste du det?
Frøken Honey har lært oss det. Hun er en god lærer.
Nonsens!
Frøken Honey er altfor spak og kosete til å være god i noen ting.
Du!
Stav noe som dere alle er.
Stav "djevelunger".
Djevelunger. D-J-E-V-E-L-U…
-…N-G-E-R. Djevelunger. -Du jukser, musefletta!
Nei, hun staver bare. Jeg har undervist med godhet, tålmodighet og respekt.
Hvordan våger du å ytre de ordene?
Du! Snørrnesa. Stå og stav…
…"amchellakamanialseptricolistimose".
-Det er ikke engang et ord. -Stav eller gå i kvæler'n.
Og det er stumme bokstaver.
A-M…
…C-H…
…E…
…L-L…
…A…
Å nei, å…
…K…
Jeg er så lei for det, V-en er stum.
Du skal i kvæler'n.
Katt!
K-A-F. Katt.
Det er feil, frøken. Du må sende meg i kvæler'n.
-Hva? -Hund. H-O-N. Hund. Og meg.
Bordet. X-A-B-F-Y. Og meg.
Kan ikke sette alle i kvæler'n. Banan!
G-T-A-A-B-L…
Slutt!
Jeg har jobba litt!
En kvæler til hver eneste av dere!
Ned nå!
Nå som den lille testen er over,
kan jeg fortelle at hver eneste av dere unger har strøket.
Dere skjønner, det er vinnere og tapere i verden, unger.
Og jeg er en…
Krittet! Se krittet!
"Agatha.
Dette er Magnus.
Gi min Jenny
huset sitt tilbake."
Hvem gjør dette? Hvem?
Ingen. Det er et spøkelse!
"Og dra."
Nei.
"Ellers vil jeg ta deg
som du tok meg!"
Tror dere jeg er en idiot? Det er et billig triks, som de Magnus gjorde.
Dere kan ikke skade meg. Jeg skader dere.
Nei!
Nei.
Det kan ikke være Magnus.
Se! Matilda!
Ser dere? Jeg går ikke noen steder!
Nei, stopp!
Hva gjør du med håret mitt?
Musefletter? Nei… Nei!
Jeg hater musefletter!
Slutt med det nå! Jeg beordrer deg!
Slipp meg!
Det er over. Det her er min skole nå.
Løp.
Aldri igjen får hun tråkke mer på meg
Aldri igjen Får hun ta fra meg min frihet
Og vi glemmer aldri da vi sloss
For en rett til Å være lite grann frekke
Aldri igjen stengt i kvæler'n igjen
Aldri igjen skal jeg få noe mer skjenn
Aldri igjen skal jeg tvile når
-Mamma kaller meg spesiell -Ja!
Aldri igjen i det fengselet her
Aldri igjen når vi vet hvem vi er
Små djevelunger i en djevelsk tid
Vi synger djevelsk fint Med djevelsk melodi
Forblir små djevelunger Til det har satt oss fri
Vi er Trunchbulls onde tunger Djevelunger
Aldri igjen i det fengselet her
Aldri igjen når vi vet hvem vi er
Små djevelunger lever i en djevelsk tid
Vi synger djevelsk fint Med djevelsk melodi
Vi tvinger dem til retrett!
Ta fram en hockeykølle Den blir bajonett
Aldri igjen blir vi oversett
Når vi får krittet, blir det hett
Og tegner Trunchbull som skjelett
Ja, hør det runger
Djevelunger!
Vi lar oss ikke S-T-ave så lett Om de fleste tar feil, er det rett
Alle sammen, F-R-E-K-E For vi er litte grann frekke
Vi skal holde oss inni en ring Men om alle går rundt omkring
Må Trunchbull ikke annet enn å snu Hun kan ta slegga og S-J-U
Du trodde vi måtte gi oss så det svei Trodde vi føyde oss, men å nei!
For du presset oss endelig for langt Og vi kan ikke snu, for vi er
-D-J-E-V-E-L-U-N-G-E-R -En djevelsk tid!
-Med S-A-N-G -Sang!
-D-J-E-V-E-L-S-K -Rim!
D-J-E-V-E-L-U-N-G-E-R
Er F-Å-R sent For vi er djevelunger
Vi er små djevelunger Lever i en djevelsk tid
Vi synger djevelsk fint Med djevelsk melodi
Forblir små djevelunger Til det har satt oss fri
Er F-Å-R sent for deg
For deg, for deg
Vi er små djevelunger Lever i en djevelsk tid
Vi synger djevelsk fint Med djevelsk melodi
Forblir små djevelunger Til det har satt oss fri
Det er F-Å-R sent For deg! For deg!
Kom igjen! Vi er nødt til å dra, gutt!
Hun er… Unnskyld? Dra?
Spania. Vi flytter dit. Vi må rekke et fly om 40 minutter.
Hei! Bare si ha det nå!
Nei, du kan ikke.
-Ikke forlat oss. -Snille Matilda.
Det er ikke opp til meg.
Tusen takk.
Kom igjen!
Nå får vi ræva i gir.
-Inn med deg. -Hvor skal jeg sitte?
-Det kan være baki. Det er klissete. -Han kan ikke være baki der.
La Matilda bli her hos meg.
Jeg vil veldig gjerne ha Matilda.
-Hva behager? -Hvis hun vil være hos meg, så klart.
Jeg skal passe henne med kjærlighet, respekt og omsorg.
Og jeg betaler for alt sammen.
Har du lyst til det?
-Rolig nå. -Harry!
Du vil at vi skal la dattera vår være her hos deg?
-Hva kalte du meg? -Nå kommer vi til å miste flyet!
Kalte du meg nettopp… dattera di?
Hvis det er det hun vil.
Er det det du vil?
-Vil du bli her hos frøken Honey? -Ja.
Ja, jeg vil det.
Og du vil gjerne ta vare på henne?
Ja, det vil jeg.
Vi har ikke så mye plass.
Ja, det er greit, det.
Ja.
Tusen takk.
Harry!
Vær så snill!
Hun klarte det.
Helt nydelig.
-Hipp, hipp! -Hurra!
Jeg hadde trodd
At jeg var bundet til
Den historien jeg fikk skrevet til meg
Hvor skulle jeg dra
Så bare alle skyene Som svirret rundt meg
Men så en dag kunne jeg se
Og over meg fant jeg en himmel
Så blendende blå
Og der ved min side du var
Stille, urokkelig, fin
Og du holdt min hånd i din
Aldri trodde jeg
-Aldri trodde jeg -At jeg kunne stole helt og fullt på
-Jeg ville få noen i mitt liv -Noen i mitt liv
Og jeg har trodd at jeg
-Jeg har trodd at jeg -Fikk lære alt jeg trengte for
-Å måtte klare meg selv -Klare meg selv
Men så en dag kunne jeg se
Og over meg fant jeg en himmel
Så blendende blå
Og der ved min side du var
Stille, urokkelig, fin
Og du holdt min hånd i din
Du holdt min hånd i din
-Holdt bare min hånd i din -Mer til venstre!
DEN SNILLE SKOLEN
Stille, urokkelig, fin
Du skrev ny slutt på historien for meg
Du var der da jeg kjente meg redd
Jeg falt, men jeg fant styrken min
REKTOR
-Og da alt var over og skjedd -Var du der
Holdt fortsatt min hånd i din
Du sto alltid opp for meg
Hjalp meg å se helt inn
Det var en annen meg der inne
Holdt fortsatt min hånd i din
Var bare der for meg
Stille, urokkelig, fin
Du skrev En ny slutt på historien for meg
Holdt fortsatt min hånd i din
Var bare der for meg
Stille, urokkelig, fin
Du skrev En ny slutt på historien for meg
Holdt fortsatt min hånd
I din