Downloaded from YTS.MX
EN INTERAKTIV NETFLIX-SPESIAL
Official YIFY movies site: YTS.MX
Stahet.
Stahet til å forlate komfortsonen.
Stahet til å bryte alle reglene.
Stahet til å endre livets retning.
Og av og til stahet til å gjøre alt for kjærlighet.
Men det er et problem med stahet,
man vet aldri hvilke vanskelige situasjoner man kan havne i.
SKUESPILLER
SKUESPILLER, ADRENALINJUNKIE, HÅPLØS ROMANTIKER
EVENTYRER
EVENTYRER, OVERLEVELSESSPESIALIST, FRYKTLØS MANN
Faen, det er Bear Grylls.
Hei, min importerte Tarzan!
Hei, Mowgli!
Jeg må kysse deg!
Vi er klare.
-Velkommen til Serbia. -For en velkomst!
Første leksjon for å overleve:
Ikke prøv å slåss mot Baloo!
Jeg skulle ikke ha plaget bjørnen!
Det er sykt å få oppleve disse bjørnene!
Jeg må ha vært sprø! Han skulle til å spise meg.
Vi kan takke det serbiske politiet for at vi ble reddet.
-Honnør, sir! -Takk.
Grunnen til at jeg er her
er å finne en veldig sjelden og spesiell blomst.
Serbica Ramonda. Du har sikkert hørt om den.
SERBICA RAMONDA, FØNIKSPLANTEN, FINNES BARE I VISSE OMRÅDER AV SERBIA
SJELDEN OG UVANLIG, KAN GJENOPPSTÅ ETTER Å HA VÆRT TØRR I ÅREVIS
Hvem er den til?
Den er til mitt livs kjærlighet. Mitt liv. Min kjære. Min Deepika. Min kone.
Jeg må finne den til henne, Bear.
Jeg skal komme meg gjennom hva som helst for å få tak i den blomsten.
Du er en sann romantiker.
Ok. Pilot, vi skal videre, helt opp i fjellene.
Ok, få se hva du har i sekken.
Hvis vi skal klare å finne blomsten,
må vi ha lite bagasje, være raske
og ikke ha med oss noe vi ikke skal bruke.
Bananchips?
-Kompis? -Et speil?
Håndspeilet mitt. Det handler om selvtilliten min.
Virkelig? Det veier ikke mye,
og vi kan bruke speilet til mye for å overleve, så vi beholder det.
Vann, bra. Eple, overlevelsesmat.
-Hva er dette? -Det er pannekaker.
Moren min laget dem med kjærlighet og ga de til oss. Til sin elskede sønn.
Når man skal ut og reise,
vil indiske mødre gi noe som kan vare.
Det er veldig tungt.
Med all respekt for moren din,
men hun kan lage mer når vi kommer trygt tilbake. Det ryker.
To ting til, et bluss og en gripekrok med litt ekstra tau.
Vi kan ikke ta med begge. Hva tror du?
Folkens, la oss ta en avgjørelse.
Bear Grylls sier at vi bare kan ta med én av disse.
Enten blusset eller gripekroken.
Min skjebne ligger i dine hender.
Du har valgt gripekrok.
Jeg tror den vil være til stor hjelp. Jeg legger den i sekken min. Takk.
Kom igjen. Er du klar?
Vi kommer til å møte store hindringer på denne reisen.
Ubarmhjertig terreng, bratte raviner,
iskalde elver, dødelige rovdyr og skiftende vær.
Faen.
Fy faen! Herre min hatt!
På denne reisen
bestemmer du, seeren, hva jeg skal gjøre og hvordan jeg skal gjøre det.
Med med bare 36 timer til å nå evakueringspunktet,
har vi dårlig tid.
Reisen begynner, Ranveer. Er du nervøs?
Ærlig talt, Bear, jeg må gjøre dette.
Man kan si at jeg mister kontakt med meg selv.
Ikke sant? Livet mitt har blitt som en boks,
innesperret, sterilt og syntetisk.
Dette kan få meg i kontakt med mitt dyriske jeg,
noe jeg virkelig trenger i livet mitt.
-Så jeg sa til kona mi… -Ja?
…at jeg har en sprø idé om å dra ut i skogen
og gjøre noe som dette. Hun var helt enig i det.
Det var nesten som hun fikk meg til å gjøre dette.
Dette er ekstremversjonen.
Det er ganske farlig.
Det er risikabelt. Dette er en avsidesliggende del av verden.
Men du har jo et oppdrag,
-å få tak i blomsten? -Ja.
Reisen min innover er ikke meningsløs.
Ja. Jeg har funnet ut av hvor de vokser.
Vet du hvor de er? Kan du føre meg dit?
Det blir reisen. Men det blir ikke lett.
For det første er det en sjelden blomst.
Ja.
Den vokser kun høyt og øde.
Ja, og det er derfor jeg vil ha den.
Hvorfor?
Fordi Serbica Ramonda er en spesiell blomst.
-Som du sa, den blomstrer alltid. -Ja.
Og den tåler all slags vær.
-Den ultimate overlever. -"Den ultimate overlever."
Og det er en analogi.
Serbica Ramonda-blomsten er som min kjærlighet til henne.
Alltid i blomst, tåler alt slags vær
og dør ikke, uansett hva som skjer. Så jeg er klar.
Vi må være på hugget med denne.
Kom med det, sier jeg!
De sier alltid det i begynnelsen.
-Kom igjen. -Her er min kunngjøring:
Singh hyller Serbias land!
Hvor gjorde du det? Herfra? Å, se. Det er faktisk ganske kult.
Det er faktisk ulveavføring.
Ulvebæsj.
Hei, jeg gjør det også.
-Kom igjen. -Så flott.
Jeg tok ulvebæsj på panna mi.
-Vi har 36 timer på oss. -Ok.
Klokken tikker alltid for oss.
Et sted på veien ligger en boks med en GPS.
GPS-en viser oss nøyaktig hvor
-blomstene er. -Ok.
Jeg skal være med deg hvert steg på reisen.
-Kompis. -Men det er en tøff tur,
-og det er din reise. -Kompis.
Og det viktigste er at seeren skal bestemme
hva du gjør hvert steg på veien.
Så uansett om vi når en elv, en ravine, en klippe eller noe annet,
skal du spørre seeren om hva du skal gjøre.
Den kollektive makten til folket som elsker deg
kan ta avgjørelser om ditt liv.
Eller død.
Stoler du på dem?
Jeg vet at de elsker meg og jeg dem, så jeg stoler på dem.
-Bare ikke rot det til. -Vær så snill.
Livet mitt står på spill. Vær så snill.
-Ok, 36 timer. Klokken tikker. -Ok.
Å, jøss.
Herfra kan du se en hel del av ruten.
Vi er på det høyeste punktet.
Vi må ned i dalen.
Vi må gjennom skogen.
Opp den andre siden.
Vi ser minst en tredjedel av turen herfra.
Jeg har ordnet ting for oss. Ok? Vi har et par alternativer.
-Ok. -For å komme ned fra høyden,
kan vi enten ta taubanen
jeg har lagt over ravinen.
Den leder oss over
så vi kan gå ned på den siden av dalen.
Eller vi kan rappellere rett ned fra klippen.
Forskjellen er at hvis vi rappellerer, er vi side ved side.
Jeg vet ikke om taubanen tåler to mennesker.
Så vi må ta én om gangen.
Kongen av skogen sier at det er to muligheter.
Jeg kan ta taubanen alene,
eller vi kan rappellere ned sammen.
Hjertet mitt hamrer, så hans selskap ville ha roet nervene.
Jeg er livredd for begge alternativene.
Så du må hjelpe meg. Valget er ditt.
Taubane eller rappellering?
Ett feiltrinn, og det er over for Ranveer Singh.
Se du hvor vi skal? Langs denne.
Det blir litt vanskelig å komme på den.
Vi må feste oss slik.
-Ok. -Én og så to.
-Mottatt. -Du må gjøre det selv.
-Ok. -Øv med denne.
-Ok. -Skyv den opp, vri og åpne.
Prøv.
-Åpne. -Ok.
Og så må du bevege deg ned og legge vekten din på den.
Og så gjør tyngdekraften halve jobben.
-Den får deg halvveis ut. -Ok.
Så må du bruke Ranveer-våpnene.
Jeg trenger ikke andre våpen enn disse.
Jeg går først. Da vet du at du ikke må bruke den hvis den går i stykker.
Han har det gøy, og jeg er redd.
Ok. Så her må du klatre litt ned
frem til kroppsvekten legges på den.
Når du slipper, farer du av gårde.
Han forlot meg.
Storebror! Alt i orden?
Alt i orden!
Bare hvil når du må og rist blodet på plass.
Man får mye melkesyre.
Det er så interessant at han gjør sånne ting helt avslappet.
Ranveer skal få oppleve et skikkelig eventyr.
På den siste delen må du dra deg oppover.
Det er skikkelig trening. Spesielt den siste strekningen.
Du sitter i sofaen med fjernkontrollen.
Her er jeg livredd.
Dette blir noe helt nytt.
Det er helt utenfor Ranveers komfortsone.
Han har definitivt evnen fysisk sett.
Han prøver å kontrollere frykten sin og adrenalinet.
Men det er skumlest nå, når han skal utenfor kanten.
Jeg er redd for å se ned herfra.
Klokken tikker.
Jeg er redd. Hva har han bedt meg om å gjøre?
Husk: Dytt, vri og åpne.
Dytt. Vri. Åpne.
Klarte du det?
Ok, vennen. Nå skjer det.
Det var én. Ok.
Det var to.
Nå skjer det. Her er det. Sannhetens øyeblikk.
Ok.
Deepika, du bør være takknemlig på slutten.
Han vil flytte fjell.
-Stol på tauene. Å, faen. -Fortsett å klatre. Sånn, ja.
Jeg har ikke følt meg slik på veldig lenge. Hjertet mitt hamrer.
Kom igjen, Ranveer. Klokken tikker. Kom igjen.
Ingen kan skade deg så lenge Gud er med deg. Ikke sant?
Sånn, ja. Fortsett nedover.
Å, faen.
Bruk Ranveer-våpnene.
Greit.
Jeg vil gjengi noen dårlige vers nå.
Jeg har et valg, så la meg si det…
Vennen din henger i lufta…
Kom igjen, Ranveer. Kom igjen.
Bear ber meg skynde meg, og det er en dyp kløft der nede.
Ett feiltrinn, og det er over for Ranveer.
Men jeg må få tak i den blomsten.
Og kjære, jeg skal virkelig prøve.
Og ganske riktig. Se på ham nå.
Kom igjen, det siste.
-Vent litt. -Takk Gud.
Til deg som valgte taubanen,
vil jeg si at det var veldig vanskelig.
Jeg har ikke følelse i armene mine. Heller ikke i rumpa mi.
Og heller ikke et par andre ting som ikke kan nevnes.
Du har fortsatt litt igjen. Du må klatre opp her, Ranveer.
Du kan feste deg til den.
-Jeg kan hjelpe deg. -Greit.
Vi bare holder den der, jeg løsner her.
Bra jobbet, Ranveer.
-Godt jobbet. Du var flink. -Legende.
Jeg har trent for jentene.
Blodårene bugner, vaskularitet.
Jeg føler meg veltrent nå.
Det er viktig å pumpe godt hver morgen. Du vet hvordan det er.
Taubanen tok lang tid. Man må jobbe i ett sett.
Og jeg brukte lang tid siden det var min første gang.
Vi har bare 36 timer, og fire timer har allerede gått.
I tillegg til å trykke på knappene, må du be om at vi når GPS-en snart.
Vil du prøve å finne boksen med GPS-en?
Når vi har den, har vi nøyaktig lengde- og breddegrad
til hvor blomstene er.
Alt for kona.
Kona er mitt livs GPS. Kom igjen.
-"Lykkelig kone… -Ok.
"…Lykkelig liv." Det stemmer.
Kom igjen. Tjue års ekteskap, Ranveer.
Du kan se skogen der nede,
ved trelinjen.
Det er dit vi skal.
Skogen er alltid bra for å overleve.
Husly, mat, beskyttelse fra dårlig vær,
og det er der dyrene er.
Du har allerede møtt et stort rovdyr her.
Men det er deres domene.
I skogen er alt deres.
Ulver, bjørner. Er det tigre der?
-Ingen tigre. -Nå er det det.
Jeg har jobbet så lenge med det.
Jeg tror du bør holde deg til skuespill.
Se hvor du går her.
-Ja. -Det er bratt til høyre her.
Greit.
Det begynner å bli tett.
Det er litt slitsomt.
Vi må egentlig fortsette. Men vi kan vel ta en pause.
Du er tom for vann nå. Ja.
-Er det ille? -Vann er liv her ute.
Men vi er i skogen.
-Det er livets essens. -Vi kan finne en kilde.
Han er en overlever.
Han er en helt. For en fyr.
Jeg har alltid for vane å gjøre ting på en svært ekstrem måte.
-Virkelig? -På den ene siden
-Ja. -har jeg ikke vært i Aarey-skogen,
men her er jeg, midt i en serbisk skog.
-Ja. -En ganske farlig skog,
med bjørner, ulver og sprø folk.
Jeg har aldri vært i en ekte skog før.
-Virkelig? -Det er første gang.
-Kom igjen. Et stort øyeblikk. -Ja. Det er det.
Et stort øyeblikk for meg.
Ok, så vi nærmer oss der vi forhåpentligvis finner GPS-en.
Vi må jobbe oss gjennom dette.
Men vi må være forsiktige. Jeg bruker tauet nå.
Jeg lar denne henge ut.
Og fester enden i deg.
Og når jeg sier "det er klart", kan du følge etter.
-Ok? -Ok.
-Men vær veldig forsiktig her. -Ok.
Det er et bratt stup på begge sider.
Dette virker ganske farlig.
Nok en lærepenge for meg.
Livet handler om å balansere,
og det er fallgruver hele veien.
Men om du holder kursen,
med litt hjelp fra gode venner,
vil du nå destinasjonen og bli belønnet.
I dette tilfellet er belønningen GPS-en. Bear ga meg et blunk og et nikk.
Tiden er knapp. Kom igjen.
Balanse.
Herregud.
Å, kompis. Dette er ikke bra.
Kjære vene. Å, faen.
Ok, Bear, jeg skjønner hva du mente.
Dette er et veldig bratt stup.
Faen.
Ok.
Jeg gjør det på min måte.
Godt gjort, Ranveer.
-Et stort steg. -Én, to, tre…
-Ok. -Bra jobbet.
Det er vilt å være her oppe.
Herregud.
STARTPUNKT, RAPPELL, TAUBANE
GPS-PUNKT, SERBICA RAMONDA
-Luften er tynn her, ikke sant? -Vi er jo høyt oppe.
-Det er høyt her. -Herregud.
Det er sikkert 2 100 meter, vet du.
Så det er mindre oksygen i lufta,
og alt blir tyngre å gjøre.
Jeg la GPS-en rett under deg.
Er det denne?
Er dette GPS-en?
Et godt øyeblikk på reisen.
Forhåpentligvis blir alt enklere, nå når vi har denne.
Ja.
Jøss. Det er superlite batteri nå. Se.
Å, jøss.
Den blinker om lite batteri.
Men hvorfor? Jeg var ute i god tid.
Vi kastet bort mye tid på taubanen.
Timingen min kunne vært bedre. Jeg så deg gjøre det.
Jeg hadde ingen grunn til å snakke så mye tull i kameraet.
"Så mye tull".
Den døde før jeg fikk satt låsen på. Se.
Død. Død som en sild.
Hei, GPS-produsenter. Dere suger! Produktet deres er elendig!
-"Dere suger." -Herregud. For en skuffelse.
Det går bra. Vi gjør det på gamlemåten. Hvor er solen?
Hva mener du med "gamlemåten"?
Sola er der.
-Gammeldagse navigasjonsferdigheter? -Ja.
Står vi fast? Min redningsmann, nå bestemmer du.
Gammeldags navigasjon med Bear, eller gå tilbake og lade GPS-en?
Trykk på knappen og redd meg, vær så snill.
Skal vi stole på gammeldagse navigasjonsferdigheter,
eller gå tilbake for å rappellere for å finne en fungerende GPS?
Hvor er solen?
Hva mener du med "gamlemåten"?
Sola er der. Vi er på den nordlige halvkule.
-Ok. -Vi kan peke timeviseren mot solen.
Ok.
Så halvveis mellom linjen, timen og solen,
og klokka tolv, som er der borte,
er nord-sør-linjen.
-Du kan gjøre det. -Ok.
Ok, vi skal vestover. Hvor vei skal vi gå?
Timeviseren mot sola?
-Halvveis mellom der… -Gamlemåten. Sånn er vi.
-Halvveis mellom der og tolv. -Ok.
-Så vest er… -Den veien.
Ja, vest er den veien.
Men av og til er det jo
dager hvor det er helt overskyet.
Så man ser etter mange små tegn som kan vise deg retningen.
Reisen vår går vestover.
-Så vi gjør det rette. -Ok.
Vi må bare komme oss ned i denne dalen.
Og så må vi opp en annen dal.
Og blomstene skal være på toppen av den toppen der.
Vi har prøvd alt, svettet mye og gjort vårt beste.
Og hva ender vi opp med? Ikke GPS-en, men et spark bak.
Bear hjelper oss å komme frem. Jeg har full tro på det.
Jeg stoler på Bear!
Selv om taubanen forsinket oss,
vil Bears gammeldagse navigasjon forhåpentligvis få oss på rett spor igjen.
Hyll deg, Bear!
Det ser veldig bratt ut, bror.
-Ok. -Motstående kraft.
Men jeg har deg på tauet, så…
Greit, partner. Det er bare å fortsette.
-Bra jobbet. Fortsett. -Jepp.
Helt til man føler at man er på et tryggere sted. Kanskje en til…
-Det går bra, sir. -Perfekt. Jeg kommer.
To brødre, bundet sammen av et tau.
-Bear, om jeg får lov? -Ja?
Ja, om jeg skal være ærlig, føler meg litt uttørket.
Litt uttørket? Ja.
Det er vel høyden. Jeg er helt ør i hodet.
Jeg føler meg litt svimmel og dehydrert.
Det kan definitivt skje i høyden
for man bruker mer væske i høyde.
Men vi er tomme for vann. Vi må fortsette å gå nedover.
Hvis vi kommer til bunnen av dalen,
finner vi trolig vann der i en bekk eller en elv.
Kan vi ikke ta en pause nå?
Ingen pause. Vi har ikke GPS.
Navigasjonen vår tar oss mer sånn.
Vi må fortsette. Vi må finne vann også.
-Kom igjen. -Kom igjen.
Kjør på!
Å, bror…
Det døde GPS-batteriet er et stort problem.
Vi har ikke tid til å stoppe for å ta en pause.
Det begynner også å mørkne, og det er ulver i nærheten.
Kom igjen. Alt er bra.
Det er ikke nok å synge "alt er bra".
Det er bare 28 timer igjen, og det er konstant fare.
Men jeg vil gi alt for å få tak i blomsten.
-Jeg stakk hånda oppi. -Går det bra?
-Se, en bjørnebæsj. -Hva?
Se så stor den er.
Stor brunbjørn. Det er sånt den gjør.
Se, man kan fortsatt se de små bærene i den.
-Fersk. -Fersk?
Det er ingen overraskelse. Vi vet at det er bjørner her.
Hvordan kan en bjørn bæsje så mye?
Hvor sprø er ikke Bear? Han vet at det er bjørnebæsj.
-Det er ham igjen. -Jeg vet det.
Det er han jeg rømte fra i morges.
Bare vær rolig.
Det er en stor, gammel brunbjørn, Ranveer.
Han ser rett på oss.
Vi kommer ikke forbi ham der.
-Han liker meg ikke, bror. -Vi må bare være…
Bjørner er farlige når man avbryter dem
om de spiser, eller om de er sammen med ungene.
Han er ikke sammen med en unge.
Eller om de har seg…
Å forstyrre bjørner som har seg…
Jeg vet ikke hva jeg gjorde i morges. Han var ute etter livet mitt.
Vi må absolutt ikke løpe.
Vi kan ikke løpe i dette smuget. Han kommer til å jage oss.
-Hva gjør vi, Bear? -Enten kan vi spille døde…
-Faen. -Vi bare legger oss ned.
Det kan hende at han kommer for å undersøke oss.
Hvis vi ikke er en trussel, vil han nok bare gå.
Eller så kan vi distrahere ham med litt mat fra ryggsekken.
-Vi har et eple som vi kan bruke. -Ja.
Denne bjørnen er ute etter livet mitt. Vi har dårlig tid. Bestem deg fort.
Enten spiller vi døde,
-ellers gir vi ham et eple. -Vi bør trekke unna. Trekk unna.
Han kan bli distrahert av et eple.
-Bestem deg fort. -Hei.
-Bli der. -Han er ute etter livet mitt.
Bestem deg. Trykk på knappen.
Ta et valg, kom igjen Vær så snill.
Herregud.
Ok, Ranveer, la oss ta en liten pause.
Vi unngikk bjørnen.
Men vi har tatt av fra ruten vår som var gjennom der.
GP-PUNKT
BJØRNESMUGET
SERBICA RAMONDA
Husker du at vi var der oppe? Vi kunne se over, vi kunne se vestover.
Men jeg er ikke sikker på om det er der eller der nå.
Kan du lage et kompass?
-Nei. -Enkelt.
-Ok. -Så la oss ta et stort blad.
Der, ja.
Du må holde det så jeg kan ha litt vann i.
Husker du politiet i helikopteret?
-Ja. -Ok.
Jeg fikk et serbisk skilt fra dem.
Så vi bruker nålen fra det.
-Konge. -Knekker den av.
Og for å magnetisere den,
kan du gni den frem og tilbake i håret.
-Ok. -Det polariserer den,
så man kan se nord og sør.
Da vil den snurre mot magnetisk nord.
Ok, må vi ha litt vann i det.
Vi tar litt mose og klemmer det i.
Og så vil nålen flyte på det.
Der, ja. Du kan se at den flyter.
Ser du at den snurrer?
Nordover den veien, sør, vest.
Ok, vi beholder den, i tilfelle vi må sjekke senere i dag.
-Ok. -Nå vet vi i hvert fall retningen.
Vestover.
BJØRNESMUGET
GPS-PUNKT LEIRSTED
SERBICA RAMONDA
-Se på alt dette. Det er godt og mykt her. -Ja.
Ikke et dårlig sted å slå leir for natten her.
-Tror du det? -Vel, det er jo ulver i området.
Så om vi legger oss mot denne, er vi i det minste trygge bakfra.
Vi kan lage bål her om det trengs.
Det gir oss beskyttelse den veien.
Og så har vi alle disse bladene.
Dette er bøkeblader.
Bladene blir bra isolasjon,
fordi de fanger luften. Dessuten komposterer de.
De blir langsomt kompostert. Det genereres faktisk varme
mens de brytes ned.
Og vi har så mange blader.
Det er nesten som et hotell. Vi gjør det.
Ok, så prøv dette.
Ryggsekken blir puten din, den blir min.
Ok.
Når jeg gir henne denne blomsten,
vil dette være en strand i Turks- og Caicosøyene.
Du får en historie å fortelle.
Hun skal dekke meg i sand,
akkurat som dette.
Vi skal ta bilder til Insta.
Så folkens, det var slutten på dagens spill. Slutt på dag én.
Jeg gjorde som du beordret.
Og også fremover
skal du få bestemme hva jeg skal gjøre.
Fingeren din på knappen. Fokuset mitt på blomsten.
Dette er to av våre bedre løvsenger.
-Dette er kjempemykt. -Ja. Herregud.
Da jeg la meg, merket jeg at det har vært en lang dag.
-Ja. -Du har vært veldig flink, Ranveer.
Rett ut på dypenden. Herregud, for et kjærlighetsoppdrag.
Selv hadde jeg gått i hagen og plukket én.
Hvis hun får denne blomsten
-og sier: "Ja, fint det"… -Vet du hva, Bear?
Nå som jeg tenker på det, kan det godt være reaksjonen hennes.
Hun ville sagt: "Takk, vennen."
"Ja, takk. Kan du lage lunsj?"
Ja.
Dette kan tidenes mest spektakulære sløseri med tid, risiko
og ni liv, i historien.
Nei, det har ikke vært bortkastet.
Det har allerede endret meg. Jeg skal huske den,
dypt i mitt hjertes glør, resten av livet.
-Du er en god mann. -Jeg trengte det.
-Du er bra. -Jeg trengte dette.
Du har et godt hjerte.
Og som du sier: Sett bort fra blomster, gjør slike reiser oss alltid bedre.
De tester oss.
Det er en stor dag i morgen, så hvil deg.
Bare en liten detalj.
-Kom igjen. -Jeg…
…må kose.
Bare hent ulvene.
Dette må gjøres.
Nå begynner vi virkelig å bli godt kjent.
Intimt.
Mange jenter rundt om i verden er misunnelige.
Men akkurat nå er jeg for trøtt til å tenke på noe…
…annet enn hvile.
Bear til basen, hører du meg?
Basen til Bear, oppfattet. Er alt i orden der?
Ja, alt er bra. Jeg bare bekrefter
at helikopteret kommer klokken 0700 i morgen tidlig.
Jeg sender lengde- og breddegrad. Mottatt?
-Mottatt. -Takk, Bear og Ranveer ut.
Det blir gøy på eventyret i morgen.
Kom igjen, prøv å sove litt.
God morgen til deg, kjære.
-God morgen til deg. -Hvor har du vært?
Stor dag i dag. Vi skal være supergode.
Da går vi.
Ok, greit.
-Små skjønnheter. -Ja.
Mat er selvsagt alltid viktig, for den som vil overleve.
Men når det gjelder sopp,
er det beste rådet å holde seg unna dem.
Ikke sant? For meg ser det ut som østerssopp.
Men hvis vi tar en sjanse, og den er farlig, blir vi syke.
Det er bare å glemme blomsten.
Og ditt liv, og mitt liv, er potensielt ferdig.
-Ingen sopp? -Ingen sopp.
Pizza senere.
-Jeg kom på en annen innfallsvinkel. -Kom igjen.
Hun får planten, blir veldig fornøyd
og belønner meg med en av sine hjemmelagde spesialpizzaer.
-Som du sa, "lykkelig kone, lykkelig liv". -Lykkelig liv.
Og er du gift med en som er god på pizza, blir du lykkelig ektemann.
Jeg har hørt at hun er veldig jordnær. Fortell meg mer.
Det er hun.
Hun har hatt det tøft.
Hun har nådd høyeste nivået
av alt man kan oppnå i denne bransjen.
Likevel har hun beholdt en stor del av den hun er
og oppveksten sin.
Hun er rolig og tålmodig. Hun er snill.
Hun er så grei med alle.
Jeg savner henne nå.
Ja, hun høres spesiell ut.
Hun er vakker, og jeg er velsignet som har henne i livet mitt.
Bra, hold fast ved det. Det er verdifullt.
Ok, dette er den eneste lysningen der vi faktisk kan se klar himmel.
Her får du en liten overraskelse.
-Overraskelse? -Pass deg, Ranveer.
Hva?
Jeg bør ta på meg disse.
Man må ha stil.
-Hva? -Kjenner du igjen den personen?
REKLAMEREGISSØR, RANVEERS BARNDOMSVENN
Broren min!
Herregud.
Går det bra?
-Broren min. -Broren min.
Alt i orden?
Jeg kan faen ikke tro det.
-Bear, hyggelig. -Hyggelig å se deg.
-Hvordan går det? -Velkommen til eventyret.
-Er alle delene intakte? -Absolutt, bror.
-Er alt på plass? Bra. -Ja.
Dere har vel vært…
Jeg vet ikke om dere trenger den, men jeg har en gave.
Som en hjelp på reisen.
-Utrolig. -Vær så god.
-Ja. GPS er viktig for oss -GPS.
for å forkorte reisen, og gjøre den mye mer effektiv.
-Bra jobbet. -Ikke sant? Så…
-Har du med en GPS? -Fullt batteri. Bra jobbet.
-Ja. -Broren min.
-"De vises gave". -Bare hyggelig.
Greit.
Nå er vi tre, så vi må passe på hverandre.
Ikke rør meg.
Det er bratt med et stup ned her, så vær forsiktige på vei ned.
Ok, vi skal denne veien.
Vi må komme oss ned dit, så vi må bruke tau.
Vi må knyte det fast i noe.
Hva tror dere, et av disse trærne? Kan dere pålestikk?
Ok. En viktig knute å kunne.
Kom igjen. Kanin ut av hullet, rundt treet, tilbake ned i hullet.
-"Ut av hullet." -Du er en ekspert.
-på å ta den i hullet. -Bak treet.
"Rundt baksiden av treet."
-Stoler du på det? -Ja.
-Er du sikker? -Ja.
Skal vi stole på KKs knute? Ok.
Det var det første, og nå går vi én om gangen.
Jeg går først,
så må dere gjøre nøyaktig som jeg gjør med dette.
Ok, så følg nøye med.
Dere tar den og tauet.
-Så legger du den doble… -Så skyver dere den gjennom der.
Åpne karabinkroken og ta begge gjennom.
-Og så -I begge hullene.
-festes den i dere. -Ok.
Og så kaster vi tauet.
Perfekt.
"Innledning i hvordan være et råskinn" av Bear Grylls.
-Hvorfor har du ikke hjelm? -Jeg går ned til bunnen
og ut i elva, så jeg ser dere tydelig.
Da er jeg langt unna fallende steiner.
Hjelp hverandre for å se at systemet er bra.
-Selvfølgelig. Jeg går dit. Ja. -Ok.
Bear, går det bra?
Ja.
-Vær forsiktig. -Du må passe på meg.
Denne skal inn, du putter den inn sånn.
Bear, vi er ferdige innen jul.
Trettiseks timer. Klokka går.
De venter på deg. Skynd deg!
Jøss, min parser-Tom Cruise.
Mission Impossible.
Er du klar for å fryse på ballene?
Herregud.
Hvis jeg ser for kul ut,
må du passe på at ikke haka treffer gulvet.
Jeg tror ikke han kommer med det første.
Du savner meg, og vannet er kaldt.
-Jeg hører ikke. -Du krymper i størrelse,
men den kommer tilbake igjen.
Han har oppført seg bra.
Han har ikke vært frekk i kjeften.
-Han har ikke kalt meg "mammaelsker" ennå. -Ennå.
-Rolig nå. -Håper ikke dette er for kult for deg, KK.
-Rolig nå. -Jepp.
-Bare ikke fall og knus hodet. -Ja.
Det ser bra ut. Fint, bred beinstilling.
-Du legger vekten på tauet. -Så du det?
-Det er sånt actionhelter gjør. -Å, gi deg.
Gi deg. Bare gå.
Rolig nå.
Pass på, du får pinnen opp i rumpa.
-Hvilken? -Den rett bak deg.
Jeg vil ikke ha noen av åpningene mine penetrert i dag.
Det er noe å tenke over for hvert eneste steg.
-Jeg vet det. -Gå til siden.
Du ble visst litt redd.
Godt jobbet.
-Hva i helvete? Herregud. -Reis deg.
-Sånn, ja. -Mamma.
-Ble du redd? -Bare hold kjeft.
Vi skal nedstrøms.
Forsiktig.
Å, jøss.
Hva?
Det er iskaldt.
Herregud.
-Ser dere ulvene? -Det er utrolig.
De spiser på et kadaver av noe.
Men hva enn de spiser, kan vi spise, så lenge det er fersk nok.
Det er mat for oss. Energi.
Jeg er ganske sulten, så jeg kan godt prøve.
Har du gått fra vettet?
Vi har ikke spist noe på to dager.
Det er umulig å overleve i jungelen uten å spise.
Vi må spise hva enn vi finner.
De er helt distrahert av det.
En av dere kan distraherer dem
ved å gå den veien og lage mye lyd for å skremme dem vekk.
Den andre personen følger bare elven.
Og slenger hva enn de spiser, ut i elven.
Den som distraherer
-er i større fare. -Er agnet.
-Du er lokkematen. -Nei.
Du kan gjøre det.
Du bør skremme dem vekk. De blir redde når de ser deg.
Dette er en ekte ulv, ikke en hund.
-Du først. Er ikke du en helt? -Er ikke du en løve?
-Nei, du er en helt. -Er løven redd for en ulv?
Du var en løve i går.
-Bare gå. -Så du må bestemme:
Skal Ranveer stjele og Karan skremme?
Eller skal Ranveer skremme og Karan stjele?
Den eller den? Velg.
Du velger.
Dans i vei, mann Bare dans i vei
Din jævel.
-Går det bra? -Ok.
Det var et spennende,
-adrenalinpumpende -Vil du bruke den?
opplegg. Det mener jeg.
Herregud.
Vi må gå nærme bredden her.
Kom igjen.
Ta den.
Ditt feite villsvin.
Én, to, tre.
Én til. Ett, to…
Ok.
LEIRSTED
SERBICA RAMONDA
Herregud.
Du virker ganske selvsikker.
Er du lurt av Bear og er med på hva som helst?
Å, jøss.
Det var intenst.
-Vi klarte det. -Hit med neven.
-Vi var gode. -Bra jobbet.
Tusen takk til deg.
Dine korrekte valg har bragt oss hit.
Filmen er ikke over. Vi har fortsatt ikke blomsten.
Så hjelp oss på reisen videre.
Trykk på knappen og redd brødrene dine.
Dette er et godt sted å slå leir.
Vi er over vannet,
så selv i en styrtflom er vi høyt nok oppe.
Men vi er nær en vannkilde, har gode trær til beskyttelse.
Og mye dødt treverk, som blir bra til å lage bål med.
Prioriteten nå må være å bygge ly.
Jeg la en tverrbjelke over der.
Og så skal vi spise. Er det greit?
-Ok. -Det er trygt, kom igjen.
Du har funnet en god eiendom, herr megler.
-Her får du en liten pinne. -Takk.
Du må beskytte juvelene, Bear.
I Ranveers tilfelle er det hans vakre ansikt.
Du måtte bare si det?
Vårt ringe hjem.
Det er ikke perfekt, men det gir litt beskyttelse.
-Arkitektur i verdensklasse. -Ok.
Vi har skaffet oss ly, mat og et bål.
Vi har forberedt oss godt og har tørt gress for å fyre opp.
Har dere noensinne tent bål uten fyrstikker eller lighter?
-Nei. Må vi… -Buedrill.
Ok.
Jeg har en liten bit hyssing.
Et bøyelig trestykke. Det er buen.
Dette fungerer ved hjelp av friksjon.
Ok? Se, vi har litt treverk sånn.
Og dersom man snurrer fort nok,
vil det skape friksjon og så varme, ok?
Vi setter den sånn, og setter denne oppå.
Vi skal gjøre det sammen.
-Sånn, ja. -Sakte.
Inn og ut. Til og fra.
-Inn og ut. Til og fra. -Hold tauet sånn.
Fortsett å rotere.
Det kunne vært et stort tau.
Se der, ja. Bra jobbet.
-Der, ja! -Der, ja.
Vi har skapt ild.
-Bra jobba, vi har ild. -Takk, kompis. Bra jobbet.
-Bra jobbet. -Faen.
Når møttes dere?
Vi likte ikke hverandre da vi møttes.
Nei. Vi var skikkelig uvenner.
-Virkelig? -Ja.
Vi pleide å banke hverandre, slåss.
-Ja. -Han kunne virkelig irritere meg
på en måte som gjorde meg skikkelig forbanna.
-Så forelsket han seg i bestevennen min. -Ja.
Hun dumpet ham, og det var det.
Han dro aldri igjen etter det.
-Er du gift nå? -Jeg er også gift.
Jeg har en vakker kone som heter Nitya, og et nydelig barn.
-Er de gode venner med Deepika? -Å ja.
Han og kona Deepika
-elsker den lille gutten min. -Ja.
-Det er fantastisk. -Han har brakt så mye glede til oss alle.
Det er ubeskrivelig.
Du vet, som en jordnær og solid familiemann,
er ingenting bedre enn familie.
Jeg ber ham roe seg ned, for han skjemmer bort gutten.
Han kjøper Lamborghini-biler og sånt.
Kona og jeg bare: "Vær så snill."
Tjue måneder gammel. Han vil elske det.
-Genialt. -Men man må ha en onkel
-som skjemmer en bort. -Ja.
Jeg vil være den onkelen.
Forestill deg å ha Ranveer som onkel, det er jobben din.
Bling, bling, lille rakker.
Så egoistisk.
Vi skal stille den store Ranveer noen spørsmål,
men dette er ikke mine spørsmål, det er dine.
Hva vil du at jeg skal spørre Ranveer om? Skal jeg spørre ham:
"Hvem er den ekte Ranveer Singh?" Foruten filmer,
bak helten foran kamera, hvem er den ekte fyren?
Eller vil du jeg skal spørre: "Hvordan møtte han sitt livs kjærlighet?"
Deepika, damen han tar denne reiser for.
Hva vil du at jeg skal spørre ham om, hvem den ekte fyren er
eller hvordan han møtte den fantastiske kona si?
Du bestemmer.
Det er kjempefint her.
Jeg er heldig som har henne i livet mitt.
Jeg møtte henne i 2012.
Jeg hadde signert en stor film med en mester, en genial filmskaper.
En svær film.
Under den første lesingen,
husker jeg at jeg satt ved lunsjbordet. Han bor ved sjøen,
så det blåste en bris denne veien.
Jeg sitter her, klar for lesningen
og jeg vet at Deepika kommer. Det er vår første lesing,
og jeg er allerede spent på grunn av det.
Og jeg glemmer aldri det, det ringte på og jeg så sånn
og store tredører åpnet seg.
Hun var kledd kun i hvitt og det kom en bris akkurat da.
Det var som om tiden gikk saktere.
Hun kom gående inn i sakte film,
håret blåste i brisen og hun så helt fantastisk ut i hvitt.
-Det var det. -Det var det.
-Det var over. -Jeg var…
Det var det øyeblikket.
For meg var det kjærlighet ved første spektakulære blikk.
Det gjorde oss forbannet, Bear.
Alle var forelsket i henne på den tiden, den vakreste jenta i India.
Og vi visste at de kom til å bli sammen.
Jeg tok det veldig ille opp. Jeg var veldig opprørt den dagen.
Og det var glohett mellom meg og Deepika.
Det slo gnister nesten umiddelbart.
Og siden det skjedde,
visste jeg at hun var den rette for meg
-seks måneder ut i forholdet. -Så søtt.
-Vi har hele kadaveret. -Ja, sir.
-Det stinker litt. -Ok.
Det kan man se på fluene.
Der det er fluer, er det også oftest larver.
Villsvinet har veldig store testikler.
Kjøttet er ganske råttent,
så jeg tror at to ting er spiselige.
Det ene er ballene, for de ligger beskyttet i pungen
og har ikke råtnet.
Den andre er larvene, for de kan spises.
Hvorfor skulle vi spise larvene?
Fordi det er mer protein i larver enn biff.
De er som pussbiter.
De er som små pussklumper. Hvorfor skulle man spise larver?
Det er godt. Skal man rense et sår,
tar man larver på, og bakteriene forsvinner.
Skal vi ikke spise testiklene da? De virker…
-Kan ikke du spise testiklene? -Jeg faster.
Det fine med denne reisen…
Faster? Du var skrubbsulten for fem minutter siden.
På denne reisen er det ikke opp til dere.
-Det er sant. -Ranveer?
-Nei, sir. Vær så snill, ikke dette. -Så hva vil du?
-Vil du se Ranveer -Nei, Bear.
-mumse på larver? -Nei, Bear.
Eller vil du se ham spise grisetestikler?
-Nei! -Du bestemmer.
Så, bror, problemet er…
-Bear sier at -Du har ikke noe valg.
…kjøttet er ødelagt, så vi kan ikke spise kjøttet.
Det kan bli pussbiter, altså larver.
Så vil du mate meg med insekter eller villsvintestikler?
Du er den allmektige.
Du må bestemme nå. Vi gjør som du sier.
Litt smeltet.
Det er interessant at mange indiske ord
er så like britiske.
Som "jungel", "smeltet".
Vi er to nasjoner som alltid er knyttet sammen.
Ja.
India er ett av favorittlandene mine i verden.
Jeg elsker mangfoldet.
Vi snakket om det tidligere.
Og alt er hett.
Dere vet…
Matet, klimaet…
-Folket. -Folket.
De har et varmt hjerte, et hett hjerte.
Alltid et varmt hjerte. Jeg elsker det.
Inderne kan ikke skjule det varme hjertet.
Ja.
Klar for å spise testikler?
Nei.
Det er varmt.
-Ok. Kom igjen. Skål. -Skål.
Jeg fikk den kalde, klissete delen i midten.
Man må bare ikke tenke på hva det er.
-Ganske godt, faktisk. -Ja.
Spis resten, Ranveer, vi må ikke sløse.
-Nei. -Nei, det går bra, jeg er mett.
-Stor dag, bror. -Ja, sir, nå skjer det.
-Ok, vi må pakke leiren. -Broren min.
Ta tau, seler og ryggsekker, og så drar vi.
Bear, gutta mine, nå tar jeg farvel.
Det har vært en utrolig tur. Jeg skulle gjerne blitt med til blomsten.
Men dette er din reise, og du må gjøre det på egen hånd.
For en stor mann du er. Det har vært en glede.
-Tusen takk, Bear. Utrolig. -Jeg så at humøret hans steg.
-Ja. -Tusen takk.
-Skal du dra, bror? -Ja, jeg drar.
Vi sees snart, bror. Lykke til.
Ta vare på deg selv.
-Klokka går. -Ja, sir.
Vi har mindre tid til å fullføre oppdraget.
Vi har bare et par timer.
Vi må finne blomsten så snart som mulig og nå evakueringspunktet.
Hvis vi ikke evakueringspunktet, vil vi være fanget her.
Og hvis vi ikke finner blomsten, vil hele oppdraget være en fiasko.
Jeg må være ærlig, jeg er ganske sliten.
-Jeg vet det. -Herregud.
Du er så flink.
Vi må bare ta det ett skritt av gangen.
Komme oss opp dit, omgruppere, og sikte på neste punkt.
Vi er veldig nærme nå.
Hvert steg opp er et steg nærmere.
Kom igjen.
Kjemp!
Finn det…
…inni deg selv.
Grav dypt.
Serbica Ramonda, jeg kommer og tar deg.
SERBICA RAMONDA
LEIRSTED
Det er dit vi må. Der er toppen av fjellet.
Når vi er der, kan vi se hele platået.
Og der skal blomsten være.
-Vi kan vel ikke klatre opp dit? -Jo. Vi har tauet,
ekstra tau hos deg, og ekstra tau hos meg.
Vi har gripekroken, og denne som reserve.
Ok, la oss ta tauene dine også.
Ok.
Dette er intet mindre enn et trofé.
Hvis vi ikke hadde hatt en gripekrok nå,
hadde vi sittet fast her.
Tusen takk for at du valgte gripekroken.
-Så kom til meg. -Ok.
Vi sikter på den første kanten.
Den må over den, så den setter seg fast i en liten sprekk
-eller revne der oppe. -Ok.
Hold armen rett.
Hold med den andre hånden din. Sånn, og jeg holder her.
Ok, så skyter vi den opp dit.
På tre, to, én…
Kom igjen, dra.
-Bra. -Det gikk faktisk.
Ok, nå må vi sette på tauklemmene.
Vi drar i enheten,
klatrer opp til basen med hjelmer på.
Jeg skal gi deg det raskeste kurset du kan få i å bruke en tauklemme
-for å klatre. -En "tauklemme"?
Vi klatrer opp denne delen, og når vi når den vertikale delen,
skal vi bruke tauene.
Vi gjør det del etter del helt til toppen.
Dette blir nytt for deg, Ranveer.
Slik, man fester seg slik.
Og dette kalles en "tauklemme".
Jeg kan dytte den opp.
Jeg legger all vekten min på denne.
Og så drar jeg opp med begge hender.
Så kan jeg henge og slappe av.
Så kan jeg dytte den høyere. Bruker begge hender…
Heng og slapp av. Du kryper oppover.
Er det ingen sikring på den?
Det er ikke det på noe her.
Vi etterlot oss sikringer for 36 timer siden.
Det kan du si igjen.
Kom til meg.
Ok, da gjør vi det.
Sånn.
-Og lås. -Dytt.
Sånn, ja. Og dra.
Sånn, ja. Dra deg opp nå.
Skyv den opp.
Sånn, ja.
Og når du trenger hvile, rister du løs. Bra jobbet.
Henger ut.
Et lite sprett hjelper for det letter vekta.
Du har alltid støttet meg ved alle punkt.
Alle avgjørelser har vært riktige. Jeg har kommet meg hit.
Bare det siste igjen.
Dette blir det vanskeligste.
Bra jobba, vi er halvveis nå.
Kan du si noe med meg?
Pris Hanuman.
Jai Bajrang Bali. Kan du si det med meg?
-Det tviler jeg på. -Jeg lover deg
at det vil styrke deg på et nytt nivå.
Du må si det rolig.
-Jai! -Jai…
-Bajrang… -Bajrang…
-Bali. -Bali.
Jeg teller til tre. Én, to, tre.
Jai Bajrang Bali.
-Jai Bajrang Bali. -Ja. Jeg klarer dette.
-Jeg fikser dette. -Kom igjen.
Du kan bruke føttene. Nå kan du bruke føttene dine mye mer.
Og så henge i den.
Skyv håndtaket opp.
-Håndtaket opp. Sånn, ja. -Dytt.
Jeg skal ikke mislykkes.
Ok, da gjør vi det.
Bear, jeg vil ikke slutte nå,
men jeg vet ikke hvor mye kroppen min klarer.
Den holder ikke følge med tankene.
Jeg har viljen og intensjonen,
men jeg vet ikke om jeg har mer styrke eller utholdenhet igjen.
Det har du. Kroppen er alltid i stand til å gjøre mye mer
enn vi tror.
Du klarer dette lett. Dra!
-Kom igjen. -Kom igjen! Nå kjører vi!
Den Ranveer-innstillingen er ustoppelig.
Faen.
Siste innspurt, Ranveer. Du klarer det.
Tenk på alt du har vært gjennom så langt.
Vi avslutter sterkt.
Bear, jeg har ingenting igjen.
Du har det. Herregud.
Jeg har sett det i løpet av de siste dagene.
Du har det vondt, men du klarer det. Kom igjen, en siste gang.
Tenk på Deepika, tenk på blomsten.
Tenk på alt du har vært gjennom så langt.
Jeg skal ikke svikte nå.
Jeg kan ikke stoppes.
Kom igjen.
Bra jobbet, Ranveer.
Faen.
Jeg sa aldri at denne reisen ville bli enkel.
Men jeg sa at om du ikke ga opp, men ga alt, kom du til å klare det.
Mange folk ville ha gitt opp å klare det.
Mange folk.
Du gikk lengre enn det.
Du gikk lengre enn det, helt hit.
Ikke sant?
Faen.
Jeg ga alt.
Jeg ga alt jeg hadde.
Jeg klarte det faen meg.
Jeg hadde ingenting igjen. Jeg vet ikke hvor det siste kom fra.
Jeg visste ikke at jeg hadde det i meg.
Det er da dette gjelder.
Det er mer enn muskler. Det kommer fra et annet sted.
Vi ba jo en bønn i starten.
Du representerer en nasjon som graver dypt og aldri gir opp.
Og du har hatt en driv under hele reisen.
Det symboliserer kjærligheten. Det er mer enn blomsten,
man må ha kjærlighet for å klare det.
Noen ganger må man gjennomgå for å vinne.
Jeg er stolt av deg. Bra jobbet.
Men jeg må finne den blomsten.
Se hvor vi er.
Jeg var ferdig.
Jeg tenkte at det aldri kom til å gå.
Men det kom etsteds fra.
Alt er Guds verk.
Jeg vil takke deg.
Alle valgene dine var riktige.
Du fikk meg hit,
og Bear sier at vi vil finne Serbica Ramonda her et sted.
Vi har rundt 10-15 minutter til våre 36 timer er omme.
-Vi må finne blomsten. -Ja.
Siste innspurt.
Du kan gå langs den siden, så tar jeg den siden.
Jeg ser den.
-Virkelig? -Der.
Å ja. Der er det én.
-Ja. -Ja, der står det en helt alene.
-Ja! -Ok, vent. La oss bruke tauet.
La meg feste deg i denne.
Bare klatre ned, jeg tar så mye av vekten din som jeg kan.
Ja, kanskje du kan rulle ned på magen.
Bare senk deg over kanten.
-Ansiktet mot deg? -Ja, jeg tror det.
-Ok. -Ok, jeg holder deg.
Kom igjen, en siste innspurt. Tiden går, sett i gang.
Ikke se ned.
Pass på hånden din.
Å, faen.
-Jeg har ikke mye mer tau her nå. -Ok.
-Trenger du mer? -Bare litt, Bear.
Å, faen.
-Hvordan går det? -Jeg har den.
-Klokka går. -Jeg har den.
-Har du den? -Jeg har den!
Bra.
Vi er i gang.
Å, jøss.
Ikke mos den.
Ja!
-Skikkelig vakker. -Den er nydelig.
-Det er det den symboliserer. -Den er nydelig.
Du har virkelig fått kjørt deg for den.
Å, jøss.
Bra for deg.
Jeg tviler virkelig ikke på din kjærlighet til kona di.
Det har jeg lært.
Du har rett. Det den symboliserer, er alt.
Vi må finne en måte å holde den i live på.
-Det har jeg ikke tenkt… -Ok.
-Det har jeg ikke tenkt på? -…på i det hele tatt.
Jobben min er å tenke på sånt.
Når du har funnet blomsten, kan du ha den i denne.
Den beskytter blomsten.
Klokka går.
Ranveer, du er så romantisk.
Kjære, jeg har sagt det før, og jeg sier det nå.
Jeg garanterer at du aldri vil finne en elsker som meg.
Og du….
Kjærligheten din har gitt meg all styrken jeg trengte.
Vi bør kunne se uthentingspunktet herfra.
Militæret henter oss.
Én ting jeg har lært, er at de alltid kommer til tiden.
Omtrent to minutter.
Hei!
-Hvorfor kjører han i en annen retning? -Nei.
Vi er grønne mot grønn bakgrunn.
Han kommer ikke til å se oss.
Jeg vet hva vi kan bruke.
Jeg håper du tenker det samme som jeg.
Jeg fikser dette. Ja.
-Nå kjører vi på. -Nå kjører vi på.
Ok.
-Du må gjøre det… -Genialt.
-Du klarer det. -Ja.
Du klarer det.
Ja, de snur. De har sett oss.
Bra jobbet. Kom, vi løper.
Kom igjen!
Godt jobbet, Ranveer. Du klarte det.
Ok, nå skal vi dra til vårt neste oppdrag.
Hvilket oppdrag?
Du kommer til å elske det, men det er topphemmelig.
Tekst: Tina Schultz