Downloaded from YTS.MX
‏- ספיישל אינטראקטיבי של NETFLIX -
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏עקשנות,
‏לצאת מאזור הנוחות שלך,
‏להפר את כל החוקים,
‏לתת לחיים שלך כיוון חדש.
‏ולפעמים עקשנות פורצת ‏את כל הגבולות למען האהבה.
‏אבל יש עובדה אחת לגבי עקשנות
‏והיא שאין לדעת לאיזה מצב מסובך ‏היא יכולה להכניס אותך.
‏- רנביר סינג ‏שחקן -
‏- מכור לאדרנלין ‏רומנטיקן חסר תקנה -
‏- בר גרילס ‏הרפתקן -
‏- מומחה להישרדות ‏איש נטול פחד -
‏לעזאזל, זה בר גרילס.
‏היי, טרזן בייבוא אישי שלי! היי, מוגלי שלי!
‏אני אנשק אותך! ‏-אנחנו מוכנים.
‏ברוך הבא לסרביה. ‏-איזו קבלת פנים!
‏שיעור ראשון בהישרדות, ‏אל תנסה להילחם בבאלו!
‏חבר, טעות שלי להתעסק עם דוב!
‏זה מטורף להתעסק עם הדובים האלה!
‏האם יצאתי מדעתי? ‏הוא היה מוכן להפוך אותי לארוחה.
‏היי, צריך להודות למשטרה הסרבית ‏על שחילצה אותנו.
‏אני מצדיע, אדוני! ‏-תודה. בסדר.
‏אז כל המטרה של היותי כאן
‏היא למצוא את הפרח הנדיר והמיוחד מאוד הזה.
‏רמונדה סרביקה. אני בטוח שאתה יודע עליו.
‏- רמונדה סרביקה, צמח הפניקס, ‏גדל באזורים מסוימים בסרביה -
‏- הוא יכול להחיות את עצמו ‏אחרי שהיה יבש במשך שנים -
‏ולמי הוא?
‏הוא לאהבת חיי. המתוקה שלי. ‏החיים שלי. דיפיקה שלי. אשתי.
‏אני חייב להביא לה אותו, בר.
‏לא משנה מה יקרה, אני אתגבר בעוז, ‏אבל אשיג את הפרח הזה.
‏אתה רומנטיקן אמיתי.
‏בסדר. טייס, אנחנו מתקדמים לעבר ההרים.
‏טוב, בוא נראה מה יש לך בתיק.
‏לאן שאנחנו הולכים, ‏אם אנחנו רוצים למצוא את הפרח הזה,
‏אנחנו צריכים לנוע בקלות, ‏אנחנו צריכים לנוע מהר,
‏ואנחנו לא רוצים משהו שלא נשתמש בו, טוב?
‏שבבי בננה?
‏היי, חבר. ‏-מראה?
‏מראה, כן. מכאן מגיע הביטחון שלי.
‏באמת? היא לא שוקלת הרבה,
‏והיא גם תוכל לשמש אותנו להישרדות ‏בהרבה מקרים.
‏אז נשמור אותה.
‏מים, טוב. תפוח, אוכל להישרדות.
‏מה זה? ‏-זה פנקייק.
‏אימא שלי הכינה את זה מכל הלב ‏ונתנה לנו את זה. למען בנה האהוב.
‏כשיוצאים לטיול ארוך,
‏אימהות הודיות נותנות לך ‏משהו שיכול להחזיק מעמד.
‏ובכן, זה כבד מאוד.
‏אין לי כוונה לפגוע באימא שלך,
‏אבל היא תוכל לבשל לך מנה אחרת ‏כשנחזור בשלום. זה הולך.
‏עוד שני דברים. ‏נור, וו אחיזה ועוד כמה חבלים.
‏אי אפשר לקחת את שניהם. מה דעתך?
‏אז חבר'ה, בואו נחליט.
‏בר גרילס אומר שנוכל להביא אחד מהם.
‏את הנור או את וו האחיזה והחבל.
‏גורלי בידיכם.
‏חבר'ה, בחרתם בוו האחיזה.
‏אני חושב שהוא יועיל לי ‏אז אשים אותו בתיק. תודה.
‏קדימה. אתה מוכן?
‏במסע הזה אנחנו נתמודד עם מכשולים גדולים,
‏שטח קשה, עמקים תלולים,
‏נהרות קפואים, טורפים קטלניים ‏ומזג אוויר מאתגר.
‏לעזאזל.
‏לעזאזל! אלוהים אדירים!
‏במסע הזה,
‏אתם, הצופים, ‏תחליטו מה אעשה ואיך אעשה את זה.
‏אך כיוון שנותרו 36 שעות ‏עד שנגיע לנקודת הפינוי,
‏אנחנו לחוצים בזמן.
‏המסע מתחיל, רנביר. אתה קצת לחוץ?
‏בר, חברי, באמת, אני חייב לעשות את זה.
‏כאילו, אפשר לומר שאני מאבד קשר עם עצמי.
‏אתה יודע? הרגשתי שהחיים שלי הופכים לקופסה,
‏הכול כלוא, הכול סטרילי וסינתטי.
‏אני מרגיש שזה הולך לחבר אותי ‏אל הגרסה הקדמונית שלי,
‏וזה משהו שאני חושב שאני צריך בחיי.
‏אז אמרתי לאשתי… ‏-כן?
‏שיש לי רעיון מטורף לצאת אל היער
‏ולעשות משהו כזה והיא הייתה בקטע.
‏זה כמעט כאילו היא גרמה לי לעשות את זה.
‏באת לגרסת האקסטרים, רנביר.
‏זה די מסוכן.
‏טוב, יש בכך סיכון. אתה בחלק נידח של העולם.
‏אבל אתה גם במשימה, לא?
‏בשביל פרח. ‏-כן.
‏המסע שלי לא חסר מטרה.
‏כן. גיליתי איפה הם גדלים. ‏-תקשיב לי.
‏אתה יודע איפה? אתה תוביל אותי אליו?
‏זה הולך להיות המסע, ‏אבל זה לא יהיה קל. כלומר, זה…
‏ראשית, זה פרח נדיר מאוד. ‏-כן.
‏הוא גדל רק במקומות מרוחקים בגובה רב.
‏כן, וזו בדיוק הסיבה שאני רוצה אותו.
‏למה?
‏כי פרח הרמונדה סרביקה הוא פרח מיוחד.
‏כמו שאמרת, הוא תמיד פורח. ‏-כן.
‏והוא יכול לעמוד בכל רמה של מזג אוויר קשה.
‏הוא השורד האולטימטיבי. ‏-הוא השורד האולטימטיבי.
‏וזה כמו אנלוגיה. זה כאילו…
‏בשבילי, פרח הרמונדה סרביקה הזה ‏הוא כמו אהבתי אליה.
‏פורח תמיד, ‏יכול לעמוד בכל רמה של מזג אוויר קשה,
‏והוא לא מת, יהיה מה שיהיה. אני מוכן, אחי.
‏אז נצטרך להיות בכושר.
‏אני אומר, בוא נלך על זה!
‏הם תמיד אומרים את זה בהתחלה.
‏קדימה. ‏-הינה ההצהרה שלי!
‏סינג מצדיע לארץ סרביה!
‏רגע, עשית את זה מכאן?
‏תראה. האמת, זה די מגניב.
‏זו צואה של זאב.
‏קקי של זאב.
‏היי, אני אצטרף אליך.
‏קדימה. ‏-זה נהדר.
‏שמתי צואת זאב על המצח.
‏יש לנו 36 שעות לעשות את זה. ‏-בסדר.
‏כך שהשעון תמיד מתקתק.
‏איפשהו בדרך, נמצא מטמון של GPS.
‏ה־GPS יוביל אותנו למיקום המדויק
‏של הפרחים. ‏-בסדר.
‏במסע הזה אהיה עימך לכל אורך הדרך.
‏גבר. ‏-אבל זה יהיה קשה,
‏וזה המסע שלך. ‏-גבר.
‏מה שחשוב הוא שהצופים יחליטו
‏מה תעשה בכל שלב של הדרך.
‏אז אם נגיע לנהר או לעמק או לצוק, ‏או מה שזה לא יהיה,
‏אתה תשאל את הצופים מה לעשות.
‏הכוח הקולקטיבי של האנשים שאוהבים אותך
‏יוכל לקבל את ההחלטות בחייך.
‏או במוות.
‏היית בוטח בהם?
‏ובכן, אני יודע שהם אוהבים אותי ‏ואני אוהב אותם. אז אני בוטח בהם.
‏רק אל תפשלו.
‏בבקשה, החיים שלי בסכנה. בבקשה.
‏בסדר, 36 שעות. השעון מתקתק. ‏-בסדר.
‏אוי, אלוהים.
‏מכאן אפשר לראות חלק שלם של המסלול.
‏אז אנחנו בפסגה…
‏עלינו לרדת לעמק,
‏לעבור את כל היער הזה,
‏לעלות בצד השני…
‏ואנחנו יכולים לראות לפחות שליש מהמסע מפה.
‏ארגנתי הכול בשבילנו, אוקיי? ‏יש לנו כמה אפשרויות שונות.
‏בסדר. ‏-ממשטח גבוה, כדי לרדת,
‏או שנוכל לקחת את חבל החצייה
‏שהצבתי ברחבי הנקיק הזה…
‏הוא יוביל אותנו לצד השני
‏ואז נוכל לרדת במורד העמק.
‏או שנגלוש ישירות מהצוק.
‏אני מניח שההבדל הוא שאם נגלוש, ‏נהיה זה לצד זה.
‏אם נלך על החבל, אני לא יודע ‏אם החבל הזה יכול להחזיק שני אנשים,
‏אז בטח נלך אחד אחד.
‏מלך הג'ונגל אומר שיש לי שתי אפשרויות,
‏או שאלך לבד בחבל החצייה
‏או שהוא יתלווה אליי בגלישת מצוק.
‏הלב שלי הולם בחוזקה, ‏אז אם הוא יהיה לצידי זה ירגיע אותי.
‏אני מת מפחד משתי האפשרויות.
‏אז עכשיו אתם תחליטו. הבחירה בידיכם.
‏חבל החצייה או לגלוש מטה.
‏טעות אחת ורנביר סינג כבר איננו.
‏אז אתה רואה לאן זה מוביל? לאורך זה.
‏יהיה קצת קשה לעלות עליו בהתחלה.
‏אנחנו נתחבר ככה.
‏בסדר. ‏-אחד… ואחר כך שניים.
‏הבנתי. ‏-אתה תעשה את זה בעצמך.
‏בסדר. ‏-אז תתאמן עם זה.
‏בסדר. ‏-את זה דוחפים למעלה, מסובבים ופותחים.
‏תנסה.
‏פותחים. ‏-בסדר.
‏ואז תרד למטה ותשים על זה את משקלך.
‏ואז כוח הכבידה יעשה מחצית מהעבודה.
‏זה יביא אותך לכחצי הדרך. ‏-בסדר.
‏ואז תהיה חייב להשתמש בנשק של רנביר.
‏זה הנשק היחיד שאני צריך.
‏אני אלך קודם, ‏אז לפחות תדע שאם זה ייקרע, לא לעלות.
‏אני ממש מפחד והוא נהנה מזה.
‏בסדר, זה החלק שאולי תצטרך לרדת למטה קצת
‏עד שהמשקל שלך יהיה על החבל.
‏ברגע שתעזוב, תתחיל להתקדם.
‏הוא השאיר אותי מאחור.
‏אחי! הכול בסדר?
‏הכול טוב!
‏תתחיל, וכשתזדקק למנוחה, פשוט תנוח.
‏תזרים את הדם.
‏אפשר לצבור הרבה חומצה לקטית.
‏הדבר המעניין ביותר הוא שהוא עושה ‏דברים הרפתקניים בצורה סתמית כל כך.
‏רנביר עומד לעבור הרפתקה מלאה.
‏ואז בחלק האחרון, רנביר, ‏אתה תעלה במעלה הגבעה.
‏זה בהחלט אימון כושר. בעיקר בקטע האחרון.
‏אתם יושבים על הספה עם השלט.
‏כאן, אני מפחד.
‏אז זה יהיה משהו חדש לגמרי.
‏לגמרי מחוץ לאזור הנוחות של רנביר.
‏בהחלט יש לו את היכולת הפיזית,
‏הוא פשוט מנסה לשלוט בפחד ובאדרנלין שלו.
‏אבל החלק המפחיד הוא עכשיו, ‏כשהוא עומד לקפוץ מעבר לקצה.
‏כשאני מסתכל למטה, אני יוצא מדעתי מרוב פחד.
‏קדימה, השעון מתקתק.
‏אני מפחד. מה הוא ביקש ממני לעשות?
‏תזכור, לדחוף, לסובב ולפתוח.
‏לדחוף, לסובב, לפתוח.
‏הצלחת?
‏בסדר, מותק. הינה זה בא.
‏אחד. בסדר.
‏שניים.
‏זהו זה. רגע האמת.
‏בסדר.
‏דיפיקה, כדאי שתהיי אסירת תודה בסוף.
‏הוא היה מזיז הרים בשבילך.
‏תסמוך על החבלים. לעזאזל. ‏-תמשיך לרדת. זהו זה.
‏לא הרגשתי כך כבר זמן רב. הלב שלי מאיץ.
‏בוא, רנביר, השעון מתקתק. קדימה.
‏אם אלוהים לצידך, ‏שום דבר לא יוכל לפגוע בך. כן?
‏זהו זה. תמשיך לרדת.
‏לעזאזל.
‏עכשיו תשתמש בנשק של רנביר!
‏בסדר.
‏בשלב זה אני אדקלם שירה גרועה.
‏יש לי ברירה, אז הרשו לי לומר…
‏החבר שלכם תלוי באוויר…
‏קדימה, רנביר, בוא נזוז!
‏בר ממהר, יש תעלה עמוקה מתחתיי,
‏מעידה אחת ורנביר הלך,
‏אבל צריך לנסות להגיע לפרח הזה,
‏ומותק, אני אנסה.
‏וכצפוי, תראו אותו עכשיו.
‏קדימה, חלק אחרון.
‏רק רגע. ‏-תודה לאל.
‏טוב, אלו שבחרו באפשרות החבל,
‏אני רוצה לומר לכם, זה היה קשה מאוד.
‏אני לא מרגיש את הזרועות שלי, את הישבן שלי,
‏ואני לא מרגיש עוד כמה דברים שלא אזכיר.
‏עדיין יש את החלק הזה. ‏אז אתה צריך לטפס לכאן, רנביר.
‏אתה יכול להתחבר לזה,
‏אני יכול לעזור לך. ‏-בסדר.
‏הינה. תחזיק את זה שם ואני אשחרר אותך כאן.
‏עבודה טובה, רנביר.
‏עבודה נהדרת. כל הכבוד. ‏-אגדה.
‏עשיתי את כפיפות המרפקים בשביל הבנות.
‏יש לי ורידים בולטים.
‏אני מרגיש די שרירי כרגע.
‏חשוב בכל בוקר להרים משקולות. ‏אתה יודע איך זה.
‏חבל החצייה לוקח הרבה זמן. ‏צריך להתקדם ולא לעצור.
‏אבל הייתי צריך יותר זמן ‏כי זו הייתה הפעם הראשונה שלי.
‏יש לנו רק 36 שעות, וארבע שעות כבר עברו.
‏אל תלחצו סתם על הכפתור, ‏אלא תתפללו שנגיע ל־GPS בהקדם האפשרי.
‏מכאן אנו רוצים לנסות למצוא ‏את המטמון הזה, את ה־GPS הזה.
‏ברגע שנשיג אותו, ‏יהיו לנו את קווי האורך והרוחב המדויקים
‏של הפרחים האלה.
‏הכול למען האישה.
‏האישה היא ה־GPS בחיי. קדימה.
‏אישה מאושרת… ‏-כן.
‏…חיים מאושרים. אתה יודע את זה.
‏בחייך. עשרים שנות נישואים, רנביר.
‏בסדר. אז תראה, אפשר לראות את היער למטה.
‏כמעט עד קו העצים.
‏לשם נרצה להגיע.
‏יער תמיד טוב לשורד.
‏מחסה, מזון, הגנה ממזג אוויר סוער.
‏אתה יודע, שם יהיו החיות.
‏כבר היה לך מפגש עם טורף גדול פה.
‏אבל זה השטח שלהם.
‏ברגע שנהיה ביער, כל הדברים האלה שם למטה.
‏זאבים, דובים. יש טיגריסים?
‏אין טיגריסים. ‏-עכשיו יש אחד.
‏עבדתי על זה כל כך הרבה זמן.
‏כן, אני חושב שאולי כדאי ‏שתמשיך לשחק, רנביר.
‏תיזהר לא ליפול.
‏כן. ‏-קרקע תלולה מצד ימין.
‏בסדר.
‏זה נהיה צפוף, מה?
‏זה די מתיש.
‏אנחנו צריכים להמשיך לזוז, ‏אבל אני מניח שנוכל לקחת הפסקה קצרה.
‏נגמרו לך המים? כן.
‏זה רע? ‏-ובכן, מים הם החיים כאן.
‏אבל אנחנו ביער…
‏הם מהות החיים. ‏-ונמצא מקור מים.
‏הוא שורד.
‏מה שלא תגידו, הוא באמת גיבור. בחור נהדר.
‏בר, תמיד הייתה לי נטייה ‏לעשות דברים בצורה מאוד קיצונית.
‏באמת? ‏-מצד אחד…
‏כן. ‏-לא הייתי ביער ארי,
‏ועכשיו אני נמצא באמצע יער סרבי.
‏כן. ‏-ביער מסוכן למדי,
‏עם דובים וזאבים ואנשים משוגעים.
‏אף פעם, אחי. אף פעם לא הייתי ביער אמיתי.
‏באמת? ‏-זו ממש הפעם הראשונה.
‏בחיי. זה רגע נהדר. ‏-כן. באמת, כן.
‏זה רגע גדול בשבילי.
‏טוב, התקרבנו למקום שבו אנחנו ‏מקווים למצוא את ה־GPS הזה.
‏אנחנו צריכים לעשות את דרכנו על זה.
‏אבל באמת נצטרך להיזהר. אשתמש בחבל.
‏אוקיי, אני אבדוק את המסלול.
‏אני אשים את הקצה הזה עליך.
‏וכשאני אגיד שהכול טוב, ‏אתה תוכל לעקוב אחריי.
‏בסדר? ‏-בסדר.
‏אבל תיזהר מאוד עם זה. ‏-בסדר.
‏תראה, יש צוק גבוה בשני הצדדים, בסדר?
‏זה נראה די מסוכן.
‏אבל עוד שיעור לחיים.
‏החיים הם פעולה מאזנת
‏ויש מכשולים בכל שלב בדרך.
‏אבל אם תמשיך במסלול,
‏עם קצת עזרה מחברים טובים,
‏אתה תגיע ליעד ותזכה לגמול.
‏במקרה הזה, הפרס הוא ה־GPS. ‏בר נתן לי קריצה והנהון.
‏הזמן אוזל. קדימה.
‏איזון.
‏אוי, אלוהים.
‏אוי, חבר. זה לא טוב.
‏אוי ואבוי. לעזאזל.
‏בסדר, בר, אני מבין למה התכוונת.
‏מדובר בנפילה רצינית וגבוהה מאוד.
‏לעזאזל.
‏בסדר.
‏עליי לעשות את זה בדרך שלי.
‏כל הכבוד, רנביר.
‏צעד גדול. ‏-אחת, שתיים, שלוש…
‏בסדר. ‏-כל הכבוד.
‏לעזאזל, מטורף להיות פה למעלה.
‏אלוהים!
‏- נקודת התחלה, גלישת מצוק, חבל חצייה -
‏- נקודת ה־GPS ‏רמונדה סרביקה -
‏האוויר כאן דליל, נכון? ‏-כן.
‏אנחנו בגובה, אתה יודע. ‏-אלוהים.
‏בטח מדובר ב־2100 מטר.
‏כך שיש פחות חמצן באוויר,
‏ולכן הכול קשה יותר, אתה יודע.
‏טוב, אנחנו במקום שבו נמצא ‏מטמון ה־GPS. מתחתיך.
‏הוא עלול ליפול. ‏-זהו זה?
‏זה ה־GPS?
‏זה רגע טוב במסע שלנו, אתה יודע.
‏עכשיו שמצאנו את זה, ‏אני מקווה שהכול יהיה קל יותר.
‏כן!
‏תראה, הסוללה ממש חלשה עכשיו. תראה.
‏אוי, בחיי.
‏מהבהב "סוללה חלשה".
‏אבל למה, בנאדם? הגענו מהר.
‏בזבזנו הרבה זמן בחבל החצייה הזה.
‏התזמון שלי יכול היה להיות טוב יותר. ‏ראיתי אותך עושה את זה.
‏לא הייתה לי שום סיבה לדבר ככה, ‏ישר למצלמה הקטנה הזאת.
‏"לדבר ככה".
‏אוקיי, אז זה מת עוד לפני שמצאנו את המטרה.
‏תראו. מת. מת כמו דודו.
‏בסדר, שלום, יצרני GPS, ‏אתם גרועים! המוצר שלכם מחורבן!
‏"אתם גרועים." ‏-אלוהים אדירים, בנאדם. איזו אכזבה.
‏זה בסדר. נלך בדרך הישנה. איפה השמש?
‏מה זאת אומרת?
‏השמש שם…
‏אה, כאילו, כישורי ניווט מיושנים. ‏-כן.
‏איפה אנחנו תקועים? ‏המצילים שלי, אתם תחליטו עכשיו.
‏לנסות ניווט מיושן עם בר ‏או לחזור ולתקן את ה־GPS?
‏בבקשה תלחצו על הכפתור ותצילו אותי.
‏האם עלינו לסמוך על ניווט מיושן
‏או לחזור ולתקן GPS שעובד?
‏איפה השמש?
‏מה זאת אומרת?
‏השמש שם. אנחנו בחצי הכדור הצפוני.
‏בסדר. ‏-נכוון את מחוג השעות אל השמש.
‏בסדר.
‏ואז במחצית הדרך בין הקו הזה, המחוג והשמש,
‏ובשעה 12, שזה שם,
‏נמצא הקו הצפוני־דרומי.
‏תעשה את זה אתה. ‏-בסדר.
‏בסדר, אנחנו רוצים ללכת מערבה. ‏לאיזה כיוון אנחנו הולכים?
‏מחוג השעות בשמש?
‏מחצית הדרך. ‏-מהאסכולה הישנה. אתם יודעים איך זה אצלנו.
‏באמצע הדרך בין 12 לשם. ‏-בסדר.
‏אז מערב זה… ‏-שם.
‏מערב זה שם, כן.
‏אבל שוב,
‏לפעמים יש ימים מאוד מעוננים,
‏אז אתה מחפש הרבה סימנים קטנים ‏שמסמנים לך את הדרך.
‏והמסע שלנו תמיד היה לכיוון מערב.
‏אנחנו עושים את הדבר הנכון. ‏-בסדר.
‏אנחנו רק צריכים לרדת לעמק הזה.
‏יש עמק אחר לגמרי שצריך להגיע אליו.
‏הפרחים אמורים להיות בראש הפסגה ההיא.
‏ניסינו הכול, ‏הזענו מאוד ועשינו כמיטב יכולתנו.
‏ומה קיבלנו בסוף? לא את ה־GPS ‏אלא בעיטה רצינית בתחת.
‏בר יעזור לנו להגיע לשם. ‏יש לי ביטחון מלא בכך.
‏אמונה מוחלטת בבר.
‏למרות שחבל החצייה עיכב אותנו,
‏נקווה שתכסיס הניווט הישן של בר ‏יחזיר אותנו למסלול.
‏לחיי בר!
‏זה תלול מאוד, אחי.
‏בסדר. ‏-כוחות מנוגדים,
‏אבל חיברתי אותך לחבל, אז…
‏טוב, שותף. פשוט תמשיך ללכת, מותק.
‏כל הכבוד. תמשיך. ‏-כן.
‏לך כל הדרך עד שתרגיש שאתה במקום בטוח. ‏אולי עוד…
‏אני בסדר, אדוני. ‏-בסדר, מעולה. אני בא.
‏שני אחים המחוברים בחבל אחד.
‏בר, אם יורשה לי? ‏-כן?
‏כן, באמת, בכל הכנות, אני קצת צמא.
‏קצת צמא, כן.
‏אני מניח שזה בגלל הגובה. הראש שלי מסתובב.
‏אני מרגיש קצת מסוחרר ומיובש.
‏טוב, זה קורה בגלל הגובה
‏ואתה גם משתמש ביותר נוזלים בגובה הזה.
‏אבל נגמרו לנו המים ‏ואנחנו צריכים להמשיך ללכת למטה.
‏אתה יודע, אם נגיע לתחתית העמק,
‏סביר להניח שנמצא שם מים. נחל או נהר.
‏אם נמשיך… ‏-לא נוכל להרשות לעצמנו לעצור?
‏בלי עצירות. אין לנו GPS.
‏הניווט שלנו ייקח אותנו יותר לכיוון הזה.
‏אנחנו חייבים להמשיך לזוז. ‏אנחנו צריכים גם למצוא מים.
‏קדימה. ‏-קדימה.
‏לדחוף!
‏אחי…
‏נוצרו הרבה בעיות מאז שסוללת ה־GPS מתה.
‏אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו ‏לעצור ולקחת הפסקה.
‏מחשיך, ויש זאבים בסביבה.
‏קדימה. הכול בסדר.
‏להגיד שהכול בסדר זה לא מספיק.
‏נותרו רק 28 שעות והסכנות רבות.
‏אבל אני אתן הכול כדי להשיג את הפרח.
‏הכנסתי את היד בזה. ‏-אתה בסדר?
‏תראה, קקי של דוב. ‏-מה?
‏תראה את הגודל של זה.
‏דוב חום גדול. זה מסוג הדברים שהוא יעשה.
‏תראה, עדיין אפשר לראות ‏חתיכות קטנות של פירות יער.
‏זה טרי. ‏-טרי?
‏מה שאומר… אבל אין זה מפתיע, ‏אנחנו יודעים שיש כאן דובים.
‏איך דוב יכול לחרבן כל כך הרבה?
‏וכמה בר משוגע? הוא יודע שזה קקי של דוב.
‏ובר גרילס כל כך משוגע שהוא ‏מרחרח את הקקי הזה כאילו זה זהב!
‏זה הוא. ‏-אני יודע.
‏זה שוב הוא. ממנו ברחתי הבוקר.
‏תישאר רגוע.
‏זה דוב חום גדול, רנביר.
‏תראה, הוא מסתכל ישר אלינו.
‏זה לא שנוכל לעבור אותו שם.
‏הוא לא אוהב אותי, אחי. ‏-אנחנו רק רוצים להיות…
‏אתה יודע, דובים מסוכנים כשמפריעים להם
‏אם הם אוכלים, או אם הם עם הגורים שלהם,
‏הוא לא עם גורים.
‏או אם הם מזדווגים.
‏אם אתה מפריע לדוב כשהוא מזדווג…
‏אני לא יודע מה עשיתי הבוקר. ‏הוא רצה אותי. את החיים שלי.
‏מה שאסור לנו לעשות זה לרוץ.
‏אם נברח, אנחנו בסמטה. ‏הוא פשוט ירדוף אחרינו.
‏אז מה נעשה, בר? ‏-או שנוכל להעמיד פני מתים…
‏לעזאזל. ‏-אתה יודע, פשוט נשכב,
‏ואולי הוא אפילו יבוא ויסתכל עלינו.
‏אם אנחנו לא מהווים איום, ‏הוא כנראה פשוט יעזוב אותנו.
‏או שננסה להסיח את דעתו. ‏ניקח קצת מהאוכל שבתרמיל.
‏יש לנו תפוח. אפשר להשתמש בזה. ‏-כן.
‏טוב, חבר'ה. הדוב הזה רוצה את החיים שלי. ‏אין לנו הרבה זמן, אז תחליטו מהר,
‏או שנעמיד פני מתים
‏או שניתן לו תפוח… ‏-אנחנו צריכים לזוז אחורה. זוז לאחור.
‏אולי זה יסיח את דעתו.
‏בבקשה, חברים, תחליטו מהר! ‏-היי.
‏אל תזוז. ‏-הוא רוצה את החיים שלי.
‏בבקשה, תבחרו. קדימה, חבר'ה.
‏אלוהים.
‏טוב, רנביר, בוא נעצור לרגע.
‏כלומר, התחמקנו מהדוב,
‏אבל בהחלט סטינו מהמסלול המיועד שלנו,
‏שהיה שם.
‏- גלישת מצוק ‏נקודת ה־GPS -
‏- סמטת הדובים -
‏- רמונדה סרביקה -
‏אם אתה זוכר, היינו שם.
‏יכולנו לראות מעל הכול, יכולנו לראות מערבה.
‏אני פשוט לא בטוח אם זה שם או שם עכשיו.
‏אתה יודע איך להכין מצפן?
‏לא. ‏-זה פשוט.
‏בסדר. ‏-אז בוא ניקח עלה גדול.
‏הינה.
‏התפקיד שלך הוא להחזיק את זה, ‏כדי שאוכל לשים מים.
‏זוכר את השוטרים במסוק?
‏כן. ‏-בסדר.
‏הם נתנו לי את אחד התגים שלהם. תגי סרביה.
‏אז תראה, נשתמש בסיכה.
‏אלוף! ‏-צריך לשבור את זה.
‏ואז כדי למגנט את זה,
‏אפשר לשפשף את הסיכה על השיער, ‏אחורה וקדימה.
‏בסדר. ‏-זה מקטב אותה,
‏אז יש לה צפון ודרום.
‏ואז היא תכוון לצפון מגנטי.
‏טוב, אז אנחנו צריכים להוסיף מים.
‏ניקח מעט מהטחב ונסחט אותו.
‏בסדר, נמזוג מים פנימה, ‏ואז הסיכה הזאת תצוף.
‏הינה. אז אפשר לראות שהיא צפה.
‏ואתה רואה אותה מסתובבת?
‏אז שם צפון, דרום, מערב.
‏טוב, נשמור את זה למקרה ‏שנצטרך לבדוק שוב אחר כך.
‏בסדר. ‏-לפחות עכשיו אנחנו יודעים את הכיוון שלנו.
‏מערבה.
‏- סמטת הדובים -
‏- נקודת ה־GPS ‏נקודת מחסה -
‏- רמונדה סרביקה -
‏תראה את כל זה. רך ונעים כאן. ‏-כן.
‏למען האמת, זה לא מקום רע לישון בו הלילה.
‏נראה לך? ‏-יש לנו זאבים באזור.
‏אז אם זה מאחורינו, ‏לפחות נדע שאנחנו בטוחים מאחור.
‏אנחנו יכולים אפילו, ‏אם נצטרך, להבעיר כאן מדורה.
‏זה מעניק לנו הגנה מהכיוון הזה.
‏ויש לנו את כל העלים האלה.
‏אלה עלי אשור.
‏עלים הם בידוד נהדר,
‏מכיוון שהם לוכדים את האוויר, וכשהם נרקבים,
‏הם נרקבים לאט ולמעשה מייצרים חום…
‏בעודם נרקבים.
‏אז יש לנו כל כך הרבה עלים כאלה.
‏זה כמו מלון ארבע העונות, בנאדם. ‏בוא נעשה את זה.
‏טוב, נסה את זה. בסדר.
‏תיק הגב יהיה הכרית שלך, זה יהיה הכרית שלי.
‏בסדר.
‏כשאשיג לה את הפרח הזה,
‏זה יהיה חוף בטורקס וקאיקוס.
‏יהיה לך סיפור לספר.
‏היא תכסה אותי בחול.
‏בדיוק ככה.
‏ונעלה תמונות לאינסטגרם.
‏אז זה היה סוף המשחק להיום, ‏סוף היום הראשון.
‏עשיתי מה שציוויתם.
‏מעתה והלאה, אתם תמשיכו להחליט מה אני עושה.
‏תמשיכו ללחוץ על כפתורים ‏בזמן שאני יוצא להשיג את הפרח.
‏אני מוכרח לומר, ‏אלה שתי מיטות העלים הטובות ביותר שיש.
‏כלומר, זה רך מאוד. ‏-כן. אוי, אלוהים.
‏ברגע שאני נשכב, אני כזה, ‏"וואו. זה היה יום די ארוך."
‏כן. ‏-עשית עבודה טובה מאוד, רנביר.
‏ישר למים העמוקים. ‏אלוהים, איזו משימה למען האהבה.
‏אישית, אני הייתי הולך לגינה האחורית ‏וקוטף פרח אחד.
‏יופי לך. אם היא פשוט תיקח את הפרח הזה
‏ותגיד, "כן, נהדר…" ‏-יודע מה, בר?
‏עכשיו כשאני חושב על זה, ‏זו יכולה להיות התגובה שלה.
‏היא תגיד, "היי, תודה, מותק."
‏"כן, תודה. אתה יכול לבשל ארוחת צוהריים?"
‏כן.
‏זה יכול להיות בזבוז הזמן, הסיכון,
‏של תשע נשמות, הגדול ביותר בהיסטוריה.
‏לא, זה לא היה בזבוז זמן.
‏מה שזה כבר עשה לי, אני אשמור את זה איתי,
‏עמוק בלב שלי, לשארית חיי.
‏אתה איש טוב. ‏-הייתי צריך את זה.
‏אתה טוב. ‏-הייתי צריך את זה.
‏יש לך לב נהדר.
‏וכמו שאמרת, מעבר לפרח, ‏המסעות האלה תמיד משפרים אותנו.
‏הם בוחנים אותנו, אתה יודע.
‏טוב, מחר יום גדול. תנוח.
‏רק פרט אחד קטן.
‏קדימה. ‏-אני…
‏צריך להתכרבל.
‏תקרא לזאבים.
‏חייבים לעשות את זה.
‏עכשיו אנחנו באמת לומדים להכיר זה את זה.
‏באינטימיות.
‏טוב, יהיו הרבה בחורות בעולם שיקנאו מאוד.
‏אבל כרגע אני עייף מכדי לחשוב על משהו…
‏מלבד מנוחה.
‏בר לבסיס. קיבלת, עבור?
‏בסיס לבר. קיבלתי. הכול בסדר שם?
‏כן, הכול בסדר. כאן הכול בסדר.
‏אני מאשר שב־07:00 מחר בבוקר המסוק מגיע.
‏אשלח לך את קווי האורך והרוחב עכשיו. קיבלת?
‏קיבלתי. ‏-תודה, חבר'ה, בר, רנביר, סוף.
‏יהיה כיף בהרפתקה מחר.
‏קדימה, צריך לישון.
‏בוקר צח לך, אהובי.
‏בוקר צח לך. ‏-איפה היית?
‏יום גדול היום. יום גדול. ‏אנחנו הולכים על זה.
‏קדימה.
‏טוב, בסדר.
‏יפהפיות קטנות. ‏-כן.
‏ובכן, תקשיב, אוכל תמיד חשוב לשורד, כמובן.
‏אבל עם פטריות,
‏העצה ההישרדותית הכי טובה ‏היא לשמור מהן מרחק.
‏לי הן נראות כמו פטריות צדף,
‏אבל אם אנחנו לוקחים סיכון, ‏והן מסוכנות ונהיה חולים,
‏הפרח בהחלט יהיה מחוץ לתחום
‏והחיים שלך והחיים שלי ‏אולי יהיו מחוץ לתחום.
‏בלי פטריות? ‏-בלי פטריות.
‏פיצה אחר כך.
‏האמת שחשבתי על כיוון אחר. ‏-קדימה.
‏אם אתן לה את הפרח הזה ‏והיא תהיה מרוצה ממני,
‏אולי היא תגמול לי באחת הפיצות המיוחדות ‏תוצרת הבית שלה.
‏כמו שאמרת. "אישה מאושרת, חיים מאושרים". ‏-חיים מאושרים.
‏אם אתה מתחתן עם מישהי שמצטיינת בפיצה, ‏בעל מאושר.
‏ממה ששמעתי, היא מאוד מחוברת לקרקע. ‏ספר לי עליה.
‏נכון.
‏היא התקדמה בדרך הקשה,
‏הגיעה לרמות הגבוהות ביותר
‏בכל דבר שאפשר להשיג במקצוע הזה.
‏ועם זאת, שמרה על חלק גדול ממי שהיא
‏ומאיך שהיא גדלה.
‏היא יציבה. היא סבלנית כל כך, אדיבה,
‏היא כל כך נחמדה עם כולם.
‏אני ממש מתגעגע אליה כרגע.
‏כן, היא נשמעת מיוחדת.
‏כן, היא יפה, ‏ויש לי מזל גדול שהיא חלק מחיי.
‏יופי לך, תשמור על זה. זה דבר יקר.
‏בסדר. אז זו קרחת היער היחידה ‏שאפשר לראות בה שמיים בהירים
‏וכאן יש לך הפתעה קטנה.
‏הפתעה? ‏-תיזהר, רנביר.
‏מה?
‏כדאי שארכיב משקפיים.
‏סטייל, באופן טבעי.
‏מה? ‏-אתה מזהה מי זה?
‏- קארן קפדיה הידוע בכינויו קיי־קיי ‏במאי, חבר טוב של רנביר -
‏אחי!
‏אוי, אלוהים.
‏אתה בסדר? ‏-יופי.
‏אחי. ‏-וואו! אחי.
‏הכול בסדר?
‏אני לא מאמין.
‏טוב לראות אותך. ‏-קיי־קיי, נעים מאוד.
‏איך הולך? ‏-ברוך הבא להרפתקה.
‏כל האיברים שלך מוגנים? ‏-ברור, אחי.
‏הכול במקום? יופי. ‏-כן.
‏אני מאמין שאתם…
‏אני לא יודע אם תצטרכו את זה, ‏אבל יש לי מתנה קטנה,
‏לעזור לכם עם הטיול.
‏לא ייאמן. ‏-קח, גבר.
‏כן. ה־GPS חשוב לנו. ‏-GPS.
‏זה יקצר את המסע ‏ויהפוך אותו להרבה יותר יעיל.
‏אתה יודע? אז… ‏-למה אתה צוחק?
‏הבאת לי GPS? ‏-סוללה מלאה, עבודה טובה.
‏כן. ‏-אחי.
‏מתנה מאלוהים. ‏-אין בעד מה.
‏בסדר.
‏טוב, עכשיו אנחנו שלושה. ‏אנחנו צריכים לדאוג זה לזה.
‏אל תיגע בי.
‏קרקע תלולה עם ירידה גדולה כאן, ‏אז צריך להיזהר בדרך למטה.
‏בסדר, אז אנחנו נלך לשם.
‏צריך להגיע לשם, אז זה יהיה עם חבל.
‏טוב, אנחנו רוצים לקשור את זה למשהו.
‏מה דעתכם, אחד העצים האלה? ‏אתם מכירים את קשר ההצלה?
‏בסדר. זה קשר חיוני שצריך ללמוד.
‏קדימה. הארנב יוצא מהמחילה, ‏מסביב לעץ, חזרה למחילה.
‏"יוצא מהמחילה". ‏-אתה מומחה
‏בסיבוב מסביב לעץ, לא? ‏-מסביב לעץ.
‏"מסביב לעץ".
‏אתה בוטח בזה? ‏-כן.
‏אתה בטוח? ‏-כן.
‏בוטח בקשר של קיי־קיי? בסדר.
‏זה קודם כול, נעבור אחד אחד.
‏אני אצא ראשון,
‏ואז אתם צריכים לעשות בדיוק כמוני עם זה.
‏טוב, אז שימו לב.
‏לוקחים את זה, לוקחים את החבל.
‏ואתה שם את הכפול… ‏-ודוחפים את זה משם.
‏פותחים את הטבעת, ומעבירים אותה דרך שניהם.
‏ואז… ‏-בשני החורים.
‏זה מתחבר אליך. ‏-בסדר.
‏ואז זורקים את החבל.
‏מושלם.
‏"איך להיות קשוח מאת בר גרילס."
‏מדוע אין לך קסדה, בר? ‏-ארד למטה,
‏אני הולך לנהר כדי שאוכל לראות אתכם בבירור.
‏ואז אני אתרחק מהסלעים הנופלים.
‏נעזור זה לזה לוודא שהמערכת עובדת.
‏כמובן. אני אלך לשם. נהדר. ‏-בסדר.
‏בר, אתה בסדר?
‏כן.
‏תיזהר. ‏-תדאג לי.
‏עכשיו זה נכנס, שמים את זה ככה.
‏בר, נסיים לפני חג המולד.
‏שעון 36 השעות מתקתק.
‏הם מחכים לך. מהר!
‏וואו. טום קרוז הפרסי שלי.
‏משימה בלתי אפשרית.
‏מוכן לקרר את הביצים?
‏אלוהים.
‏אם אני נראה מגניב מדי, קיי־קיי,
‏רק תוודא להרים את הלסת מהרצפה.
‏אתה מבין, לא נראה לי שהוא יגיע בקרוב.
‏אני יודע שאתה מתגעגע אליי, ושהמים קרים.
‏אני לא שומע אותך, אחי. ‏-אתה מתכווץ מבפנים,
‏אבל זה בסדר. זה יחזור.
‏הוא התנהג יפה מאוד.
‏לא הייתה שום התבדחות פוגענית.
‏הוא עדיין לא קרא לי "מאהב אם". ‏-עדיין לא.
‏זהירות. ‏-אני מקווה שזה לא מגניב מדי, קיי־קיי.
‏תיזהר. ‏-כן.
‏רק אל תיפול ותשבור את הראש. ‏-כן.
‏לא, זה נראה טוב, אתה בסדר. ‏יפה, עמידה רחבה.
‏תמשוך את החבל. ‏-ראית את זה?
‏זה מה שעושה שחקן בסרטי פעולה. ‏-בחייך.
‏עזוב את זה ותתקדם.
‏קלי קלות.
‏זהירות, המקל יידחף לך לישבן.
‏איזה מהם? ‏-זה שנמצא מתחתיך.
‏אני בהחלט לא רוצה שיחדרו ‏לשום פתח שלי היום.
‏בכל צעד בדרך יש כאן משהו לחשוב עליו, בר.
‏אני יודע. ‏-זוז הצידה.
‏נראה לי שקצת נבהלת.
‏עבודה טובה.
‏מה לעזאזל? ‏-בסדר, קום.
‏הינה. ‏-אימא'לה.
‏מה קרה? נבהלת? ‏-פשוט תשתוק.
‏אנחנו נעים במורד הזרם.
‏זהירות.
‏אוי, בחיי.
‏מה?
‏זה קפוא.
‏אלוהים.
‏אוי, אלוהים.
‏רואים זאבים? ‏-זה לא ייאמן.
‏הם ניזונים ממשהו. הם אוכלים פגר או משהו.
‏אבל כל מה שהם ניזונים ממנו, ‏אם הוא טרי מספיק, אפשר לאכול אותו.
‏זה יהיה אוכל בשבילנו. אנרגיה.
‏אני די רעב, אז לא אכפת לי ללכת על זה.
‏אחי, השתגעת?
‏לא אכלנו כלום במשך יומיים.
‏בלתי אפשרי לשרוד בג'ונגל מבלי לאכול דבר.
‏נצטרך לאכול מה שנמצא.
‏אתה מבין, דעתם מוסחת עם זה לגמרי.
‏אז אולי אם אחד מכם יהווה הסחת דעת,
‏אולי תלכו מכאן, תעשו הרבה רעש, ‏תבריחו אותם.
‏ואחד מאיתנו פשוט ילך בעקבות הנהר.
‏ואז ניקח את מה שהם אוכלים לנהר.
‏אחי, מי שיסיח את דעתם
‏נמצא עוד יותר בסכנה. ‏-הוא הפיתיון.
‏אתה הפיתיון האנושי. ‏-לא.
‏תעשה את זה עכשיו.
‏אני חושב שכדאי שתלך להפחיד אותם. ‏הם יפחדו כשהם יראו אותך.
‏אחי, זה זאב. זאב אמיתי, לא כלב.
‏פשוט לך. אתה גיבור, נכון? ‏-אתה אריה, נכון?
‏לא, אתה גיבור. ‏-אז למה אריה מפחד מזאב?
‏אתה האריה של הרחוב, נכון?
‏פשוט לך. ‏-אז אתם חייבים להחליט,
‏האם רנביר צריך לגנוב וקארן להפחיד?
‏או שרנביר יפחיד וקארן יגנוב?
‏זה או זה? תבחרו.
‏אתם בוחרים.
‏"תרקוד, בנאדם ‏פשוט תרקוד, תרקוד"
‏מזדיין אחד.
‏בסדר? ‏-בסדר.
‏היי, זה חרא מרגש,
‏מציף אדרנלין… ‏-רוצה להשתמש בזה?
‏אני אגיד לך.
‏אוי, אלוהים.
‏טוב, נלך צמוד לגדה כאן.
‏קדימה.
‏קח את זה.
‏אוי, חזיר בר שמן שכמוך.
‏אחת, שתיים, שלוש.
‏עוד אחד. אחת, שתיים…
‏בסדר.
‏- נקודת מחסה -
‏- רמונדה סרביקה -
‏אלוהים.
‏גבר, הגעת עם ביטחון עצמי די מופרז.
‏בר פיתה אותך, ואתה מוכן לעשות כל דבר?
‏אוי, בחיי.
‏זה היה חזק, אחי.
‏אני לא מאמין שעשינו את זה. ‏-תן יד.
‏ריסקנו את זה. ‏-כל הכבוד.
‏המון, המון תודה לכם.
‏החלטותיכם הנכונות הביאו אותנו לכאן.
‏הסרט עוד לא נגמר. עדיין לא השגנו את הפרח.
‏אז תעזרו לנו גם בהמשך המסע.
‏תלחצו על הכפתור, ותצילו את חיי אחיכם.
‏זה מקום טוב למחנה קטן.
‏אנחנו מעל המים.
‏אז גם בשיטפון פתאומי, ‏אנחנו נמצאים מספיק גבוה פה.
‏אנחנו קרובים למקור מים. ‏יש כאן עצים טובים להגנה.
‏והרבה עץ יבש מת, שיהיה נהדר להצתת אש.
‏אני חושב שהעדיפות העליונה ‏עכשיו היא ליצור מחסה.
‏הצבתי שם קורה צולבת.
‏ואז נאכל, בסדר?
‏בסדר. ‏-זה בטוח, קדימה.
‏מצאת לך נכס טוב, מר מתווך.
‏הינה מקל קטן בשבילך. ‏-תודה.
‏בר, אתה חייב להגן על התכשיטים.
‏במקרה של רנביר, אלה הפנים היפות שלו.
‏היית חייב להכניס את זה, מה?
‏משכננו הצנוע.
‏זה לא מושלם, אבל זאת מעין הגנה.
‏אדריכלות ברמה עולמית. ‏-בסדר.
‏אז כן, יש לנו מחסה, אוכל ומדורה.
‏סיימנו עם ההכנות. ‏השגנו עשב יבש כחומר בעירה.
‏הדלקתם פעם אש בלי גפרורים או מצית?
‏לא. צריך… ‏-קשת ומקדחה.
‏בסדר.
‏טוב, תראו, יש לי חתיכה פשוטה של חוט.
‏חתיכת עץ מכופפת, זו תהיה הקשת.
‏כל זה עובד מחיכוכים.
‏בסדר? תראו, יש לנו חתיכת עץ.
‏ואם מסובבים אותה מהר מספיק,
‏זה ייצור חיכוך ואחר כך חום, בסדר?
‏נשים את זה ככה. נשים את זה למעלה.
‏כולנו נעשה את זה יחד.
‏הינה. ‏-לאט.
‏פנימה והחוצה. הלוך ושוב.
‏-תשאיר את החבל ככה.
‏תמשיך לסובב.
‏זה יכול להיות חבל ענקי.
‏וואו, הינה. כל הכבוד.
‏הופה. ‏-הינה.
‏יצרנו אש.
‏עבודה טובה, יש לנו אש. ‏-תודה, חבר. כל הכבוד.
‏כל הכבוד. ‏-לעזאזל, גבר.
‏אז מתי נפגשתם לראשונה?
‏כשרק הכרנו, לא חיבבנו זה את זה.
‏בכלל לא. לגמרי התחלנו ברגל שמאל.
‏באמת? ‏-כן.
‏נהגנו להרביץ אחד לשני, ללכת מכות.
‏כן. ‏-הוא ממש הרגיז אותי
‏בדרך שעצבנה אותי ממש.
‏ואז הוא התאהב בחברה הכי טובה שלי. ‏-כן.
‏היא זרקה אותו, ואז זה נגמר.
‏הוא לא עזב מאז. ‏-קלאסי.
‏ואתה נשוי עכשיו? ‏-גם אני נשוי.
‏יש לי אישה יפהפייה בשם ניטיה וילד מקסים.
‏כולם חברים טובים, דיפיקה? ‏-כן.
‏הגבר הזה ואשתו דיפיקה
‏מאוהבים בילד הקטן שלי. ‏-כן.
‏זה הדבר הכי נפלא שיש. ‏-הוא הביא אושר רב לכולנו.
‏אי אפשר לתאר את זה.
‏אתה יודע, כאיש משפחה יציב ואיתן בעצמך,
‏אתה יודע, אין דבר גדול יותר ממשפחה.
‏אני מנסה לומר לו להירגע, ‏כי הוא מפנק את הילד.
‏הוא קונה לו מכוניות למבורגיני ודברים כאלה,
‏שאשתי ואני פשוט אומרים, "אחי, בבקשה."
‏הוא בן 20 חודשים. הוא יאהב את זה.
‏מבריק. ‏-אבל חייב להיות לך דוד אחד
‏שמפנק אותך… ‏-כמובן, כן.
‏והייתי רוצה להיות הדוד הזה.
‏כמובן, תאר לך שרנביר הוא דודך, ‏זאת אומרת, זו העבודה שלך.
‏בלינג, בלינג, חוצפן קטן.
‏כזה אנוכי.
‏נשאל את רנביר הגדול כמה שאלות,
‏אבל אלה לא השאלות שלי, אלה השאלות שלכם.
‏מה תרצו שאשאל את רנביר? ‏האם תרצו שאשאל אותו,
‏"מיהו רנביר סינג האמיתי?" ‏כלומר, מחוץ לסרטים,
‏מאחורי הגיבור, מי הבחור האמיתי?
‏או שאתם רוצים שאשאל אותו, ‏"איך פגשת את אהבת חייך?"
‏דיפיקה, האישה שבשבילה ‏הוא עושה את כל המסע הזה.
‏מה אתם רוצים שאשאל אותו? מי הבחור האמיתי?
‏או איך הוא פגש את אשתו המדהימה?
‏אתם מחליטים.
‏היא ממש מקסימה, אחי.
‏אני כל כך מבורך שהיא בחיי.
‏פגשתי אותה ב־2012.
‏הצטרפתי לסרט גדול עם במאי גאון, ‏גאון אמיתי…
‏בסרט גדול.
‏בקריאה הראשונה שלנו,
‏אני זוכר שישבנו בשולחן, והוא גר ליד החוף
‏אז יש רוח נושבת בכיוון הזה.
‏אני יושב, אני מוכן לקריאה.
‏אני יודע שדיפיקה תבוא. ‏זוהי הקריאה הראשונה שלנו
‏ואני כבר ממש מתרגש מזה.
‏ולעולם לא אשכח שפעמון הדלת צלצל והסתכלתי,
‏ודלתות העץ הגדולות נפתחו
‏והיא הייתה לבושה לבן והרוח נשבה באותו רגע.
‏זה היה כמעט כאילו שהזמן האט.
‏בהילוך איטי, היא נכנסה בדלת,
‏שיער עף ברוח, והיא נראתה פשוט מדהים בלבן.
‏בנאדם, זהו זה. ‏-זהו זה.
‏הכול נגמר. ‏-הייתי כזה…
‏הרגע הזה,
‏זה היה הסוף מבחינתי, ‏זו הייתה כמעט אהבה ממבט ראשון.
‏זה ממש עיצבן אותנו, בר.
‏כי כולנו היינו מאוהבים בה בזמנו, ‏הבחורה הכי יפה בהודו.
‏וידענו שהשניים האלה עומדים להיות יחד.
‏באופן אישי קיבלתי את זה ממש קשה. ‏הייתי מאוד עצוב באותו יום.
‏ודיפיקה ואני היינו אש אחת גדולה יחד.
‏הניצוצות עפו כמעט באופן מיידי.
‏בזמן שזה קרה,
‏ידעתי אחרי שישה חודשים במערכת היחסים
‏שהיא האחת בשבילי. ‏-כל כך מתוק.
‏טוב, אז יש לנו את כל הפגר. ‏-כן, אדוני.
‏זה מסריח קצת. ‏-בסדר.
‏אתם יודעים, הרמז נמצא בזבובים.
‏במקום שבו יש זבובים, יש בדרך כלל גם רימות.
‏לחזיר הבר הזה יש סט גדול מאוד של אשכים.
‏הבשר די מקולקל,
‏אז אני מניח שיש שתי אפשרויות אכילות מזה.
‏אחת היא הביצים, כי הן מוגנות בתוך השק,
‏אז הן לא נטרפו.
‏והשנייה היא הרימות, ‏כי אפשר לאכול את הרימות.
‏למה שנאכל את הרימות?
‏כי יש יותר חלבונים ברימות מאשר בבקר.
‏הן כמו לביבות מוגלה.
‏הן כמו פטריות כמהין מוגלתיות קטנות. ‏למה שתאכל רימות?
‏זה טוב. כלומר, אם אתה רוצה לנקות פצע,
‏שים עליו רימות, הן ינקו את כל החיידקים.
‏אז למה שלא נאכל את האשכים? הם נראים…
‏למה שאתה לא תאכל את האשכים? ‏-אני בצום.
‏הדבר הנהדר במסע הזה, חבר'ה…
‏צום? לפני חמש דקות גוועת ברעב.
‏מה שתזכרו במסע הזה, זה לא תלוי בכם.
‏זה נכון. ‏-רנביר?
‏לא, אדוני. לא את זה, בר. ‏-אז מה דעתכם?
‏רוצים לראות את רנביר… ‏-לא, בר.
‏מנשנש רימות? ‏-לא, בר.
‏או שאתם רוצים לראות אותו אוכל אשכי חזיר?
‏לא! ‏-אתם תחליטו.
‏אז, אחי, הבעיה היא ש…
‏האח בר אומר ש… ‏-אין אפשרות אחרת.
‏הבשר מקולקל, אי אפשר לאכול את הבשר.
‏עכשיו, או שזה לביבות מוגלה, כלומר, רימות,
‏אז תיתנו לי לאכול חרקים ‏או אשכים של חזיר בר?
‏אתם שולטים.
‏תחליטו עכשיו. נעשה כדבריכם.
‏קצת נמס.
‏מעניין שכל כך הרבה מילים הודיות
‏כל כך דומות למילים בריטיות, נכון?
‏כמו "ג'ונגל" ו"נמס".
‏אני מרגיש שאנחנו שתי אומות ‏שתמיד קשורות זו לזו.
‏כן.
‏אחת המדינות האהובות עליי בעולם, הודו.
‏אני מת על המגוון.
‏דיברנו קודם, אז אתם יודעים.
‏ובנוסף, הכול לוהט.
‏אתם יודעים.
‏האוכל, האקלים…
‏האנשים. ‏-האנשים.
‏יש להם לב חם, לב לוהט.
‏תמיד יש לב חם. אני אוהב את זה.
‏אי אפשר להחביא את זה אצל הודים, לב חם. ‏-כן.
‏כן. ‏-כן.
‏מוכן לאכול אשכים?
‏לא.
‏זה חם.
‏בסדר. קדימה. לחיים. ‏-לחיים.
‏קיבלתי את החלק הקר והדביק באמצע.
‏פשוט צריך לא לחשוב על מה שזה.
‏די נחמד, בעצם. ‏-כן.
‏פשוט תסיים את זה, רנביר. לא כדאי לבזבז.
‏לא. ‏-לא, אני בסדר. אני מלא.
‏יום גדול, אחי. ‏-כן, אדוני, הינה זה.
‏בסדר, נפרק את המחנה. ‏-אחי.
‏קחו חבלים, רתמות, תרמילים, ונצא לדרכנו.
‏בר, בניי, כאן אני נפרד לשלום.
‏זה היה טיול מדהים. ‏אני אשמח לקחת אותך לפרח הזה.
‏אבל אני חושב שזה המסע שלך, ‏ואתה צריך לעבור אותו בעצמך.
‏איזה אדם נפלא אתה. ‏אני אגיד לך מה, זה היה תענוג.
‏תודה רבה, בר. לא ייאמן. ‏-וראיתי את מצב רוחו מתרומם, אתה יודע?
‏כן. ‏-תודה, בנאדם, תודה.
‏אתה הולך, אחי? ‏-כן, אני הולך.
‏נתראה בקרוב, אחי. כל טוב.
‏שמור על עצמך, בנאדם.
‏השעון מתקתק. ‏-כן, אדוני.
‏יש לנו הרבה פחות זמן להשלים ‏את המטרה של המשימה הזאת.
‏יש לנו רק כמה שעות.
‏אנחנו צריכים למצוא את הפרח בהקדם האפשרי ‏ולהגיע לנקודת הפינוי.
‏אם נצליח להגיע לפרח, ‏אבל לא נוכל להגיע לנקודת הפינוי, ניתקע פה.
‏ואם נפספס את הפרח, ‏המשימה כולה עלולה להיכשל.
‏בר, אני מרגיש די גמור, לא אשקר.
‏אני יודע. ‏-אוי, אלוהים.
‏אתה עושה עבודה כל כך טובה.
‏נמשיך לחלק את זה לשלבים קטנים.
‏נגיע לשם, נתארגן, נתכונן לנקודה הבאה.
‏אנחנו ממש מתקרבים.
‏כן, כל צעד למעלה הוא צעד נוסף.
‏קדימה.
‏לדחוף!
‏תמצא את זה…
‏בתוך עצמך.
‏תחפור עמוק.
‏רמונדה סרביקה, אני בא אליך.
‏- רמונדה סרביקה -
‏- נקודת מחסה -
‏לשם עלינו להגיע. אתה יודע, זה רכס הפסגה.
‏ברגע שנהיה שם, יהיה לנו את כל המישור שם.
‏ושם יהיה הפרח.
‏אי אפשר לטפס על זה, נכון? ‏-אנחנו יכולים. יש לנו חבל,
‏יש לנו את החבלים, יש לנו ‏הרבה חבלים חלופיים בשלך, וגם בשלי.
‏יש לנו וו האחיזה, יש לנו גם את זה כגיבוי.
‏בסדר, נוציא גם את החבלים משלך.
‏בסדר.
‏בחיי, זה לא פחות מגביע.
‏בשלב הזה, אם לא היה לנו וו אחיזה,
‏היינו תקועים כאן.
‏תודה רבה לכל מי שבחר בוו האחיזה.
‏טוב, אז בוא לאיפה שאני עומד. ‏-בסדר.
‏אז אנחנו מכוונים לרכס הראשון.
‏נשליך אותו לשם, אתה יודע, שייתקע בסדק קטן
‏או בבקיע שם למעלה. ‏-בסדר.
‏אז יד ישרה.
‏תחזיק את היד השנייה שלך. ‏יפה, ואני אחזיק אותך פה.
‏כן, ואנחנו נשליך את זה לשם.
‏שלוש, שתיים, אחת…
‏קדימה, תמשוך.
‏זהו זה. ‏-אני לא מאמין שזה עובד.
‏טוב, עכשיו צריך לשים על זה את הג'ומרים.
‏למשוך את מכשיר הטיפוס,
‏נטפס למעלה, יהיו לנו קסדות.
‏אתן לך את השיעור המהיר ביותר ‏שיהיה לך אי פעם באיך להשתמש בג'ומר
‏כדי לטפס על סלע. ‏-"ג'ומר"?
‏אז פשוט נטפס על החלק הזה ‏וכשנגיע לחלק האנכי,
‏אז נהיה על החבלים.
‏טוב, ונעשה את זה קטע אחרי קטע ‏עד שנגיע למעלה.
‏זה יהיה חדש בשבילך, רנביר.
‏ככה, תתחבר.
‏וזה נקרא "ג'ומר".
‏אני יכול לדחוף את זה למעלה.
‏אני שם את כל המשקל שלי.
‏ומשיכה קטנה עם יד אחת, ‏עם היד הזאת ועם היד הזאת, ואני מושך למעלה.
‏ואז אני תלוי ויכול ולהירגע.
‏אני יכול לדחוף גבוה יותר. בשתי הידיים.
‏ואני תלוי ורגוע. אתה מתקדם למעלה.
‏אין ערובה לזה, נכון?
‏לא, אין שום ערובה כאן.
‏השארנו את הערובות לפני כ־36 שעות.
‏אין ספק.
‏בוא אליי.
‏טוב, קדימה.
‏ככה.
‏ותנעל. ‏-לדחוף.
‏זהו. ולמשוך.
‏זהו. תמשוך את עצמך למעלה עכשיו.
‏תחליק את זה למעלה.
‏זהו זה.
‏וכשאתה צריך לנוח, אתה מתנער. עבודה טובה.
‏פשוט תלוי.
‏קפיצה קטנה עוזרת להוריד ממך את המשקל.
‏תמכתם בי לכל אורך הדרך.
‏כל החלטה שלכם הייתה נכונה. אני הגעתי לכאן.
‏רק עוד קצת.
‏זה יהיה הכי קשה.
‏עבודה טובה, אנחנו בחצי הדרך.
‏אתה מוכן להגיד משהו יחד איתי?
‏השבח להנומן.
‏"ג'יי בג'ראנג באלי." ‏אתה יכול להגיד את זה איתי?
‏אני בספק. ‏-אני מבטיח לך,
‏זה ימריץ אותך לרמה אחרת.
‏אתה צריך להגיד את זה לאט.
‏ג'יי. ‏-ג'יי…
‏באג'ראנג… ‏-באג'ראנג…
‏באלי. ‏-באלי.
‏בספירה לשלוש. אחת, שתיים, שלוש.
‏ג'יי בג'ראנג באלי!
‏-כן. יש לי את זה, גבר.
‏יש לי את זה. ‏-קדימה.
‏תשתמש ברגליים שלך. ‏עכשיו תוכל להשתמש יותר ברגליים שלך.
‏ואז להיתלות.
‏תדחוף את הידית הזאת למעלה.
‏ידית למעלה. הינה. ‏-לדחוף.
‏אני לא איכשל.
‏טוב, קדימה.
‏בר, אני לא רוצה להפסיק עכשיו,
‏אבל אני לא יודע כמה נשאר לגוף שלי.
‏הוא לא עומד בקצב הראש שלי.
‏יש לי רצון, יש לי כוונה,
‏אני פשוט לא יודע אם נשאר לי ‏הכוח או הסיבולת, גבר.
‏יש לך. העניין הוא שהגוף ‏תמיד מסוגל להרבה יותר
‏ממה שאנחנו חושבים, אתה יודע?
‏תוכל לעשות את זה בקלות. תמשוך.
‏קדימה. ‏-קדימה!
‏הרוח הזאת של רנביר בלתי ניתנת לעצירה.
‏לעזאזל.
‏טוב, דחיפה אחרונה, רנביר. יש לך את זה.
‏תחשוב על כל מה שעשית עד עכשיו.
‏אנחנו נסיים חזק.
‏בר, אין לי כלום, לא נשאר לי כלום, בנאדם.
‏יש לך. אלוהים.
‏אם ראיתי משהו בימים האחרונים,
‏כואב לך, אני יודע, אבל אתה מסוגל לזה. ‏קדימה, דחיפה אחרונה.
‏תחשוב על דיפיקה, תחשוב על הפרח.
‏תחשוב על כל מה שעשית עד עכשיו.
‏לא איכשל עכשיו.
‏לא יעצרו אותי.
‏קדימה.
‏עבודה טובה, רנביר.
‏לעזאזל, גבר.
‏לעזאזל.
‏מעולם לא אמרתי שהמסע הזה יהיה קל.
‏אבל אני אמרתי שאם לא תוותר, ‏אם תיתן את כולך, אתה תעשה את זה.
‏הרבה אנשים היו מוותרים, באמת.
‏הרבה אנשים.
‏אתה יודע, התגברת על זה.
‏התקדמת מעבר לכך והינה אתה.
‏אתה יודע?
‏לעזאזל.
‏נתתי הכול, אחי.
‏נתתי את כל כולי.
‏עשיתי זאת, לעזאזל.
‏לא נשאר לי כלום. אני אפילו לא יודע ‏מאיפה בא החלק האחרון.
‏אפילו לא ידעתי שזה בתוכי, בנאדם.
‏זה איפה שזה נכנס לעניין, אתה יודע?
‏זה יותר משרירים. זה מגיע ממקום אחר.
‏טוב, התפללנו בהתחלה.
‏אתה מייצג אומה שחופרת עמוק ‏ולעולם לא מוותרת.
‏והיית מלא מוטיבציה במסע הזה.
‏אתה מסמל את האהבה הזאת, מבין? ‏זה יותר מאשר הפרח.
‏מה שצריך כדי להשיג אותו. זו אהבה, לא?
‏אתה יודע, ‏לפעמים צריך לעבור את זה כדי לזכות בה.
‏אני גאה בך. כל הכבוד.
‏אבל עדיין צריך למצוא את הפרח הזה.
‏תראה איפה אנחנו.
‏הייתי גמור.
‏חשבתי שזה לא יצליח. אין סיכוי.
‏אבל זה הגיע מאיפשהו.
‏זה הכול מעשה ידיו של אלוהים.
‏אני רוצה להודות לכם מאוד.
‏כל החלטה שלכם הייתה נכונה.
‏הבאתם אותי לפה,
‏ואיפשהו כאן, בר אומר ‏שנמצא את פרח הרמונדה סרביקה.
‏נשארו לנו עוד 10, 15 דקות ‏עד שיסתיימו 36 השעות שלנו.
‏עדיין צריך למצוא את הפרח. ‏-כן.
‏קדימה. דחיפה אחרונה.
‏אני אגיד לך מה, לך לצד הזה. ‏אני אחפש בצד הזה.
‏אני רואה אותו.
‏באמת? ‏-שם.
‏כן. זהו זה.
‏כן. ‏-כן, הינה אחד בודד.
‏כן! ‏-בסדר, רק רגע. בוא נשתמש בחבל.
‏טוב, בוא נחבר אותך לזה.
‏פשוט תרד למטה, ‏אשא את משקל הגוף שלך כמה שאוכל.
‏כן, אולי תתגלגל על הבטן.
‏תגלגל את עצמך מעבר לקצה.
‏כאילו, לפנות אליך? ‏-כן, אני חושב שכן.
‏בסדר. ‏-בסדר, אני מחזיק אותך.
‏קדימה, דחיפה אחרונה. השעון מתקתק, בוא נלך.
‏אל תסתכל למטה.
‏זהירות על היד שם.
‏לעזאזל.
‏אין לי הרבה חבל כאן. ‏-בסדר.
‏אתה צריך עוד? ‏-רק קצת, בר.
‏לעזאזל.
‏מה שלומך? ‏-תפסתי.
‏השעון מתקתק. ‏-הצלחתי!
‏הצלחת? ‏-הצלחתי!
‏בסדר!
‏אנחנו בעניינים.
‏אוי, בחיי.
‏אל תמעוך אותו!
‏כן!
‏ממש יפה. ‏-הוא מהמם.
‏הוא מהמם. ‏-במובן מסוים, זה מה שהוא מסמל.
‏כלומר, עברת תלאות בשביל זה.
‏אוי, בחיי.
‏יופי לך.
‏דבר אחד שאני לא מפקפק בו ‏הוא אהבתך לאשתך הטובה.
‏את זה למדתי.
‏אתה צודק, אחי. מה שהוא מסמל זה הכול.
‏אנחנו צריכים למצוא דרך להשאיר אותו בחיים.
‏לא חשבתי… ‏-בסדר.
‏"לא חשבתי על זה"? ‏-על זה בכלל.
‏זאת העבודה שלי, לחשוב על הדברים האלה.
‏הוא אמר שאם תמצא את הפרח, שים אותו בזה.
‏תגן על הפרח.
‏השעון מתקתק.
‏רנביר, אתה רומנטיקן מוחלט.
‏מותק, אמרתי לך קודם ואני אומר לך עכשיו,
‏אני מבטיח לך שלא תמצאי מאהב כמוני.
‏ואתם כולכם…
‏אהבתכם נתנה לי את כל הכוח שהייתי זקוק לו.
‏אנחנו אמורים לראות מכאן ‏את נקודת החילוץ שלנו.
‏הצבא אוסף אותנו.
‏אם למדתי דבר אחד, הם תמיד מגיעים בזמן.
‏עוד שתי דקות, בערך.
‏היי!
‏למה הוא הולך בכיוון אחר? ‏-לא.
‏אנחנו לבושים בירוק על רקע ירוק.
‏הוא לעולם לא יבחין בנו.
‏אני יודע במה נוכל להשתמש.
‏אני מקווה שאתה חושב כמוני.
‏הבנתי. כן!
‏הינה. ‏-הינה.
‏בסדר.
‏טוב, אתה צריך… ‏-גאוני.
‏אתה מצליח. ‏-כן.
‏אתה מצליח.
‏כן, הם מסתובבים. הם ראו אותנו.
‏עבודה טובה, קדימה, בוא נלך.
‏קדימה!
‏עבודה מעולה, רנביר! ריסקת את זה!
‏בסדר, אנחנו יוצאים עכשיו למשימה הבאה.
‏איזו משימה הבאה?
‏אתה תאהב אותה, אבל היא סודית!
‏תרגום כתוביות: שני מוריס