Downloaded from YTS.MX
Juhlapyhiä juhlitaan kaikkialla maailmassa.
On pitoja ja festivaaleja,
seremonioita ja spektaakkeleja,
Official YIFY movies site: YTS.MX
kulkueita ja kestejä.
Ne kaikki liittyvät kulttuuriin ja perinteisiin.
Los Angelesissa a cappella -yhtye Pentatonixin…
Näiden ihmisten.
suosikkiperinne on tehdä joulumusiikkia faneilleen -
vuosi toisensa jälkeen.
Tänä vuonna he taisivat ottaa hieman liian rauhallisesti.
Joulu oli jo ovella. Aika alkoi käydä vähiin.
He tarvitsivat ihmeen tai vähintään joulun taikaa.
No niin.
Äänitysstudio
Kokeillaan tätä. Testi, testi.
Lauletaanko kerran läpi, jotta pääsemme fiilikseen?
Aloitetaanko? -Kokeillaanko?
Kokeillaan. -Lauletaan.
Olen valmis.
Yy, kaa, koo, nee…
Osaamme yhä.
Kuulostaa hyvältä. -Todellakin.
Mutta tarvitsemme uusia biisejä. -Totta.
Edellisen joululevyn julkaisemisesta on jo lähes vuosi.
Niin. -Joten tämän on oltava hyvä.
Esitetty. Esitetty.
Saatamme olla pulassa.
Olemme laulaneet kaikki mahdolliset joululaulut.
Laulettu, laulettu.
Minulla on ehdotus.
Älä sano "kitara".
Mitä jos käyttäisimme kitaroita?
Voi luoja. -Kuten Evergreenillä?
Mutta miten olisi sähkökitara?
Matt, olemme puhuneet tästä.
Mutta kitarat ovat niin siistejä. -Me käytämme vain ääniämme.
Äiti, sinun pitää näyttää sitä ammattilaiselle.
Se ei ole luonnollinen väri.
Täytyy lopettaa. Olen töissä.
Anteeksi. Kuka olet? -Taisit tulla väärään…
Olen… Olen managerinne ja pelastan teidät.
Hän ei ole managerimme.
Olen managerinne, koska Janet on lomalla ja postailee upeita kuvia.
Mistä hän tuntee Janetin? -Tyypillistä Janetille.
Näytätte todella hermostuneilta.
Olenko oikeassa?
En syytä teitä. En todellakaan syytä teitä.
Levy-yhtiö vaatii maailmanlaajuista julkaisua,
joten musiikkinne on vedottava kaikkiin planeetan ihmisiin.
He haluavat tietää, mikä on musiikin tilanne,
joten lähetän heille päivityksen.
Ei kannata… -Älä kerro mitään.
Heillä ei ole mitään valmista.
Kirjaimellisesti.
Näyttäkää surullisilta.
Hetkinen. -Selvä. Lähetä!
Älä lähetä sitä… -Jee.
Vau. Se kävi nopeasti.
He ovat sekoamassa. Voi luoja!
Hetkinen, hra Manageri. Hetkinen.
Meillä on homma hallussa. Mietimme hetken.
Hyvä idea.
Mietitään hetki ja aloitetaan alusta.
Koska tajusin juuri, etten palkannut äänittäjää.
Eikä mikkejä ole yhdistetty mihinkään, joten…
Mietinkin sitä.
Anteeksi. -Niin.
Okei! Tiedättekö mitä?
Taukohuone. Selvä.
Pidetäänkö pieni tauko? Mennään taukohuoneeseen.
Joo. -Kuulostaa hyvältä.
Mennään taukohuoneeseen. -Katson videon -
äänittämisestä, masteroinnista ja levyn miksaamisesta.
Mitä hän höpisee? -Hyvä on.
Hän leikkii dj:tä. -Onnea.
Selvä. -Kiitos. Homma hallussa!
Manageri on paikalla!
Voi luoja.
TAUKOHUONE Postitushuone
Mitä? Näettekö tekin tämän?
Mieletöntä.
Mikä paikka tämä on?
Miksi studiolla on näin iso postitushuone?
Tämä tuntuu uskomattomalta.
Tiedättekö mikä on uskomatonta?
Mitch sopii tähän huoneeseen.
Kiitos. Kutsun tätä "tikkunekkutyyliksi".
Ovi on poissa.
Huono homma.
Ei hätää!
Ei hätää! Hoidan tämän.
Muistan kaiken. Minulla on koodi tallessa.
Suosikkikappaleeni nuotit. Yritän muistaa, minkä suosikin.
Sanokaa, ettemme ole jumissa täällä. -Emme ole jumissa täällä.
Mutta olemme.
Minä olen Barbi…
Ei. Ei se.
Täällä ei ole verkkoa.
Mitä meidän pitäisi tehdä täällä?
Voisimme lukea nämä kirjeet.
Se on rikos.
Mutta ne on lähetty meille.
Vau.
Nämä ovat joka puolelta maailmaa.
Tämä on Australiasta. Tämä on Ranskasta.
Tämä on Arendellesta.
Miksei se ole sulanut?
Iowa. En ole saanut koskaan kirjettä Iowasta.
Valtava määrä fanipostia.
Tämä on Scottin äidiltä.
Ja tämä. Ja tämä.
Hän on fani. -Hetkinen.
En halua panikoida,
mutta meidän on tehtävä levy, ja alan hermostua hieman.
Kevin, sinä panikoit.
Maijalla ol'…
Todellako? Totta kai nämä kirjeet osaavat lentää.
Tämä on Japanista.
"Rakas Pentatonix.
Haluan toivottaa teille hyvää joulua ja onnellista uutta vuotta."
Nimeni on Masahiro.
Asun Tokiossa.
TOKIO, JAPANI
Opettajani soitti musiikkianne minulle muutama vuosi sitten.
Se inspiroi minua tavoittelemaan unelmaani tulla laulajaksi.
Siksi lähden ensi vuonna opiskelemaan musiikkia ulkomaille.
Rehellisesti sanottuna -
minua jännittää lähteä Tokiosta.
Mutta tiedän, että kannan aina muistoja kodistani mukanani,
etenekin joulunajan muistoja -
Tokyo Skytreestä Tokion rautatieaseman ympäristön koristeisiin.
Parhaat muistoni liittyvät tietenkin perheeseeni.
Syömme aina erinomaisen jouluaterian.
Japanissa syödään jouluna paljon erilaisia ruokia.
Kuka haluaa mandariinikanaa?
Kanaa, makaronisalaattia.
Mitä näissä on?
Avokadoa, retiisinversoja ja juustoa.
Äitini yllättää meidät aina.
Onko se kääritty poskilihaan?
Ylellistä!
En tiedä teistä,
mutta mielestäni joulu on täydellinen ajankohta muistoille.
Tänä vuonna aion nauttia jokaisesta hetkestä.
Jouluna on myös Yuyan syntymäpäivä.
Olemme olleet ystäviä syntymästämme saakka.
Tänä vuonna lähdemme molemmat tavoittelemaan unelmiamme.
Yuya opiskelee munkiksi.
Leikkaat lautasen. -En tietenkään.
Sitä kutsutaan "vuorelle menemiseksi".
Joten en näe häntä muutamaan vuoteen.
Toivottavasti hän ei unohda minua.
Kiitos, Pentatonix, että inspiroitte minua tavoittelemaan unelmiani.
Tiedän, että tästä alkaa seikkailu.
Ja olen iloinen, että ystäväni ja perheeni kannustavat minua.
Kannan palan kotia mukanani, minne ikinä menenkin.
Toivottavasti myös teillä on kauniita muistoja.
Masahiro.
"Toivottavasti myös teillä on kauniita muistoja.
Masahiro."
Todella kaunista, ja hän on oikeassa.
Jouluun liittyy paljon muistoja.
Jos nautimme levyn tekemisen jokaisesta hetkestä,
niin teemme ikuista musiikkia, joka tuo ihmisille iloa.
Se on todella kaunista,
ja olen iloinen, että Masahiro tavoittelee unelmiaan.
Kenties teemme joskus yhteisen kiertueen.
Niin. -Kenties.
Meidän on palattava Japaniin. -Kyllä.
Tämä on Italiasta.
Katsotaan, mitä tässä lukee.
"Rakas Pentatonix.
Tiesittekö, että Italiassa on säkkipilliä soittavia paimenia?"
Tiesittekö, että Etiopiassa joulua vietetään 7. tammikuuta?
Tämä on hauska. Kun joulupukki saapuu Australiaan,
porot saavat levätä ja kengurut auttavat häntä.
Söpöä. -Hauskaa.
Sopivaa. -Totta.
Ihanaa.
Vaikka rakastan fanipostia, haluan ulos tästä huoneesta.
Kyllä.
Kuuleeko kukaan?
Okei. Ei, ei. Ei hätää. Hoidan homman.
Soitan muutaman puhelun.
Päästän teidät ulos pikapuolin.
No niin.
Minun on rauhoituttava. -Niin.
Kaikki on hyvin. -Istu alas. Ei hätää.
Kannatti kokeilla.
Hetkinen!
Mitä ihmettä?
Hetkinen. Tämä…
Tämä on Grenadasta.
Hullua. Äitini on sieltä kotoisin.
"Hyviä pyhiä, Pentatonix.
Toivottavasti nautitte tästä ihanasta vuodenajasta.
Kirjoitan teille kauniilta Grenadan saarelta."
Grenada.
Grenada on pienenpieni saari Karibialla, ja rakastan sitä syvästi.
Tiedän, että työstätte uutta joululevyä.
Ja mietin, omistatteko sen jollekulle erityiselle.
Olen Sabrina.
Menetin isoäitini muutama vuosi sitten -
ja kaipaan häntä aina tähän aikaan vuodesta,
koska juhlapyhinä olemme yhdessä perheidemme ja ystäviemme kanssa.
Huomenta, Emma. -Hyvää huomenta.
Haluan tehdä erityistä ruokaa.
Hienoa. -Teen liha-vihannes-pataa.
Onko kookoksia?
Totta kai. -Hienoa.
Tämä on sinulle.
Kiitos, Emma. -Hyvä on.
Muistatteko elämänne ensimmäiset kestit?
Emme tietenkään.
Ensimmäinen, jonka muistan oli isoäitini kanssa.
Niin.
Haluan järjestää kestit juhlapyhien kunniaksi.
Hänen henkensä on läsnä tähän aikaan vuodesta.
Oletteko tulossa?
Totta kai.
Monet grenadalaiset asuvat ympäri maailmaa.
Saaremme yhdistää meidät toisiimme.
Luonto, ihmiset ja tietenkin ruoka.
Hei, kaikki!
Hyvää joulua!
Joka joulu -
menemme perheeni kanssa joelle ja järjestämme isot kestit.
Pidämme hauskaa.
Isoäitini oli loistava kokki.
Valmistamme pataa hänen reseptinsä mukaisesti.
Hyvää joulua. -Ehdottomasti.
Tämä on täydellinen tapa juhlistaa grenadalaista joulua.
Siinä on leipäpuun hedelmiä, mykyjä, callaloota, kookosmaitoa.
Sen värit edustavat Grenadan lippua.
Kukaan ei ole yhtä hyvä kokki kuin isoäitini oli,
mutta tämä on silti herkullista.
Olen iloinen, että isoäitini opetti minulle nämä perinteet -
ja rakkauden Grenadaan.
No niin. -Jes!
Harva asia yhdistää ihmisiä yhtä hyvin -
kuin kaduilla musisointi.
Se on tapamme laulaa joululauluja.
Hyppäämme pakettiauton lavalle ja pidämme ääntä.
Juhlimme.
Hyvää joulua Grenadasta.
Rakkaudella, Sabrina.
ERIKOISLÄHETYS
"PS. Jos haluatte omistaa levynne jollekulle,
ehkä voisitte omistaa sen isoäidilleni.
Hyvää joulua Grenadasta."
Hyvä ajatus.
Kenties omistamme levyn hänen isoäidilleen.
Jestas… Kirje toi niin monia muistoja mieleeni.
Muistatte, kun olitte häissäni.
Tarjoilimme sorrelia ja mustaa kakkua.
Äitini halusi esitellä Grenadan kulttuuria.
Kun olin lapsi, äiti valmisti sunnuntaiaamuisin -
valtavan grenadalaisen aamiaisen:
maustettua kuumaa kaakaota, suolakalaa, johnny-kakkua.
Koska hän halusi ruokansa yhdistävän meitä.
Järjestettiinkö teillä samanlaisia kestejä kuin Sabrina järjesti saarella?
Ei, koska niiden valmisteluun menee koko viikko.
Ja äiti on yksin keittiössä. -Tismalleen.
Eikä Kentuckyssa ollut juurikaan karibialaisia.
Mutta äitini on yhä yhteydessä moneen Grenadassa asuvaan.
Kiva. Mahtavaa. -Hienoa.
Vau. Sabrina ja hänen isovanhempansa…
Minulle tulee mieleen isoisoäitini ja isoäitini.
He tulivat kylään jouluaattona ja valmistivat meille illallista.
He valmistelivat joulupäivän illallista läpi yön,
ja se tuuditti meidät uneen.
Juustomakaronin tuoksu ja tunnelma…
Se kaikki oli mahtavaa. -Nam.
Tulen teille. Hullua.
Totta. Sinun on maistettava sitä.
Mutta perinteet ovat todella tärkeitä, jotta…
Mitch?
Mitch.
Mitch!
Onko kaikki hyvin? Mitä nyt?
Täällä ei ole edelleenkään kenttää. Ei yhtään tolppaa.
Onko täällä lyijyseinät?
Onko tuo lunta?
Täällä on jotain.
Tämä kirje on Islannista.
Rakastan Islantia.
Se on kaunein paikka, jossa olen koskaan ollut.
Rakas Pentatonix. Nimeni on Eva. Asun Islannissa.
Täällä, kuten varmasti myös siellä, joulu on taianomaista aikaa.
ISLANTI
Joulun aikaan kaikki on mahdollista.
Täällä on valoisaa vain muutama tunti päivässä.
Kenties siksi meillä on paljon tarinoita -
taianomaisista olennoista, jotka liikkuvat pimeässä.
Joulupojat laskeutuvat vuorilta joulua edeltävinä öinä.
Jos laitamme kengän ikkunan viereen,
he saapuvat salaa ja jättävät lahjoja, jos olemme olleet kilttejä.
Jos olemme olleet tuhmia, ne jättävät mätiä perunoita.
Joulupojat aiheuttavat usein harmia.
He nuolevat kattiloita, varastavat makkaraa, paiskovat ovia, etsivät ruokaa.
Joulupojat puuhailevat kummia ympäri taloa.
Vanhempamme sanovat, että jos emme käyttäydy hyvin,
saatamme päätyä joulupoikien äidin, Grýlan, ruoaksi.
Hän on vuorilla asuva maaginen peikko.
Jos se kuulostaa hurjalta, niin Grýlan kissa on vielä pelottavampi.
Se syö lapsia, jotka eivät saa uusia vaatteita jouluna.
Vanhempani ovat muusikoita ja musiikinopettajia.
Soitan viulua ja pianoa.
Laulan kuorossa.
Veljeni on yhdeksänvuotias. Hänen nimensä on Leo.
Hän on todella hyvä laulaja.
Hän haluaa räppäriksi.
On hauskaa, kun pehe on niin musikaalinen.
Eva, teet jotain hyvää.
Tarinat maagisista olennoista ovat kivoja.
Mutta rakastan joulun taikaa, joka tuo valoa ja iloa elämään.
Talvella on aina tosi pimeää.
Kaikki ripustavat jouluvaloja, ja kaupunki on todella kaunis.
Muista seurata valoja.
Hei, rakastan sinua. -Rakastan sinua. Heippa.
Kaikki nauravat ja hymyilevät,
ja maailma tuntuu onnelliselta paikalta.
Laulaminen on tärkeä osa elämääni.
Olen todella onnellinen, kun menen metsään laulamaan ystävieni kanssa.
Hei. -Hei. Hyvää joulua.
Toivottavasti jouluksi sataa lunta.
Niin. -Niin.
Jos pitäisi päättää, mitä rakastan eniten joulun taiassa,
niin taianomaisinta on, kun ihmiset laulavat.
Etenkin kun ihmiset laulavat yhdessä, kuten te.
Islannissa on pimeää,
mutta yhteislaulumme valaisee maan.
Hyvää joulua! Eva.
Oli ihanaa, kun Eva puhui yhdessä laulamisen voimasta.
Muistatteko, kun lauloimme yhdessä ensimmäisen kerran?
Voi luoja. Muistan. -Kyllä.
Se oli todella outo tunne.
Muistan sen kuin eilisen.
Olimme entisen a cappella -yhtyeeni talossa.
Totta!
Olitte luonamme, ja olimme juuri tavanneet -
ja lauloimme ensimmäistä kertaa.
Ja sen välittömän yhteyden taika oli niin kaunista,
mutta taika on vain lisääntynyt vuosien varrella,
kun olemme tutustuneet toisiimme,
seuranneet toistemme kasvua kymmenen vuoden ajan.
Kaikki tuntuu merkityksellisemmältä.
Olen samaa mieltä. -Ihanaa.
Eva on oikeassa.
On taianomaista laulaa yhdessä.
Ja saamme tehdä sitä jatkuvasti.
Kuulitko, mitä sanoit?
On taianomaista laulaa yhdessä.
Niin pääsemme ulos!
Hups. Ei.
Luulin, että se toimisi.
Surullista.
Ja kuulostimme hyvältä.
Totta.
Katsokaa. Lentopostia.
Onko sekin kirje Scottin äidiltä?
Äitini rakastaa PTX:ää.
Selvä. Ole hyvä.
"Rakas Pentatonix.
Hyvää joulua teille kaikille.
Kirjoitan teille Ghanasta, Länsi-Afrikasta."
Nimeni on Kwame ja olen 13-vuotias.
Ja kuten te, minäkin rakastan musiikkia.
Sen avulla luon yhteyden perinteisiin ja kulttuuriin, joiden luomus olen.
Rakastan juhlapyhiä, koska täällä -
musiikki on kaikkialla tähän aikaan vuodesta.
Kaikki on todella juhlavaa.
Hei, mitä te teette? -Hei.
Salaattia. -Auta isääsi.
Maassamme ruoka on juhlapyhinä yksi tärkeimmistä asioista.
Valmista keleweleä. Tämä on hyvin ghanalaista.
Hei, ei vielä.
Kiitos ruoasta.
Anna ruokaa heille, joilla sitä ei ole.
Ghanalaista jollof-riisiä. Nauttikaa.
Nauttikaa.
Mutta minulla ei ole jollofia.
Haluan mennä torille tänään.
Kävellä siellä ja mennä sitten rannalle.
Laitatko sandaalit kenten kanssa?
Ovatko käsivartesi riittävän lihaksikkaat?
Tuskin, mutta se on hauska kokemus.
Se jää nähtäväksi.
No niin. Menkää pukeutumaan.
Mennään.
Kente on todella värikäs kangas.
Se on kotikunniltamme,
Ashantin hallintoalueelta.
Kun pukeutuu siihen, tuntee olonsa loisteliaaksi.
Se on kuninkaiden ja kuningattarien asu.
Hei, hei. -Päällikkö.
Isäni on räppäri, ja hän on inspiraationi.
Kiitos. -Ole hyvä.
Juuri niin.
Hän on opettanut minua tekemään nykymusiikkia,
joka kuvastaa historiaamme ja nykykulttuuriamme.
Hän on opettanut, että Ghanassa ihmiset ilmaisevat itseään juhlien avulla.
Tämä on minulle rakkain vuodenaika.
Kaikki minulle tärkeät asiat yhdistyvät.
Menneisyyteni ja nykyisyyteni.
On hienoa, että musiikki muuttuu ajan saatossa.
Mutta pidän siitä, että ghanalainen musiikki pohjautuu perinteisiimme.
Nyt on juhlapyhien aika, ja näytän teille perinteemme.
Isä, mennään.
Eri sukupolvien edustajat juhlivat yhdessä kaikkialla,
ja kaikki rakastavat musiikkia.
Isä sanoo, että niin tehtiin jo hänen nuoruudessaan.
Hän opetti sen minulle, ja minä jatkan perinnettä.
Nyt on kyse minusta.
Toivottavasti saan jakaa tämän kaiken seuraavan sukupolven kanssa.
Hän on oikeassa.
Rakastan joululauluissa juuri sitä,
että ne kulkevat sukupolvelta toiselle,
mutta niitä voi päivittää mielensä mukaisiksi.
Me kaikki kasvoimme musiikin tahtiin, mutta missä vaiheessa rakastuitte siihen?
Katsoin aina äitini kassa TV:tä ja kuuntelin musiikkia -
ja sanoin, että "haluan tehdä tuota".
Kun olin kahdeksanvuotias, hän ilmoitti minut laulutunneille.
Ja silloin olin ensimmäistä kertaa mukana musiikkiteatterissa.
Ja luulen, että silloin todella rakastuin musiikkiin.
Ja koen voivani opettaa sitä seuraaville sukupolville.
Ihana tarina.
Minäkin olin noin kahdeksanvuotias ja halusin laulaa.
Lauloin koko ajan, joten äiti ilmoitti minut countrymusiikkirevyyhyn.
Siistiä. -Suloista.
Pukeuduin sen mukaisesti.
Laitoin ison vyön soljen, cowboyhatun… -Vau.
…ja lauloin George Straitin klassikon "Ace in The Hole".
Oli siistiä laulaa ja saada ihmiset hymyilemään.
Joten rakastuin siihen ja halusin tehdä sitä läpi elämäni.
Samoin.
Minä olin neljän, viiden vanha.
Kuten tiedätte, isäni on pastori, ja hän soittaa pianoa ja laulaa.
Kerran ollessamme kirkossa -
hän sanoi: "Lauletaan kuten kotona."
Tartuin mikrofoniin ja aloin laulaa,
ja kaikki hullaantuivat.
Vau.
Voin kuvitella, kun neljävuotias Matt…
Tarinat saavat ymmärtämään, ettemme tee ainoastaan levyä.
Jaamme tarinoitamme ja perinteitämme musiikin avulla.
Se on kaunista. -Niin.
On hienoa, että musiikkimme on koskettanut -
niin monia ihmisiä ympäri maailmaa.
Totta. Se on todella hienoa.
Olen melkein onnellinen, että jäimme lukkojen taakse.
Hei, tyttö. Mitä kuuluu?
Toki minulla on aikaa. Yksi työjuttu vain.
Meidän pitäisi suunnitella seuraavaa juhlaamme.
Ajattelin pukeutua flirttailevaksi poroksi.
Selvä. Miten olisi flirttailevat ornamentit?
Kirstin, tämä on sinulle. -Mitä…
Voi luoja. Vau.
Katso. -Kiitos.
Tämä on piñata.
Nämä ovat todella erityisiä jouluna Meksikossa.
Mitä täällä mahtaa olla?
Rakas Kirstin. Nimeni on Natalia ja asun Meksikossa.
Jos ihmettelet, miksi lähetin sinulle piñatan,
niin lähetin sen, koska kuulin, että sinulla on sukua Meksikossa.
Ja mietin, rakastatko sinäkin -
meksikolaista perimäämme ja perinteitä.
Natalia.
Tulisitko keittiöön auttamaan?
Mitä teemme?
Tamaleja.
Pidätkö siitä?
Joo.
Ja hieman salsaa.
Se on aina hyvää.
Meksikossa juhlapyhät ovat tärkeitä.
Ei ainoastaan siksi, että ne ovat värikkäitä ja vauhdikkaita,
mutta koska ne muistuttavat minua, miten ihana perhe minulla on.
Keitä muita on tulossa?
Veljeni.
Selvä. Eugenia.
Ja isoisäsi.
Tito!
Kyllä. Vain Juan Carlos puuttuu.
Kaipaan häntä todella.
Vaikka koko perhe kokoontuu joulun viettoon,
veljeni ei ole ollut mukana kolmeen vuoteen,
koska hän opiskelee ulkomailla.
Jouluna kaipaan häntä eniten.
Tämän on oltava täydellinen, koska tämä on lahja veljelleni.
Kunpa näkisin hänen ilmeensä, kun hän avaa sen.
Tuo!
Tykkäätkö oranssista? -Kyllä.
Tämä ja tuo, kiitos. -Selvä.
Osallistumme joka vuosi Posadasiin,
jota juhlitaan jouluaattona.
Hei! Hyvää joulua. -Hei! Tervetuloa.
Hei! Tervetuloa!
Onpa mukava nähdä teitä.
Tervetuloa! -Toimme sinulle lahjan.
Vau.
Minulla on buñueloja.
Laulamme lempilauluamme, joka on "Las Posadas".
Tiedätkö, mikä Posadas on?
En.
Posadas kertoo Mariasta ja Joosefista,
kun he saapuivat Nasaretiin synnyttämään Jeesus-vauvaa.
Se juhlistaa rakkautta, turvaa ja perhettä.
Juan Carlos ja minä rakastamme piñatoja.
Nauroimme, kun silmäni sidottiin ja minua pyöritettiin.
Hän antoi minun aina aloittaa, joten hän ei yleensä saanut edes kokeilla.
Piñatat edustavat Betlehemin tähteä.
Johtotähteä, joka johdattaa meidät kotiin.
Paras lahja, mitä saatoin toivoa on, että piñata johdatti veljeni kotiin.
Jos perheesi on kotoisin Meksikosta,
toivon, että lähettämäni piñata johdattaa sinut kotiin juhlimaan kanssamme.
Ja jos et pääse Meksikoon,
toivottavasti saat viettää joulun perheesi ja rakkaidesi kanssa.
Koska perheen kanssa vietetty aika on joulun paras lahja.
Todella kaunista.
Säilytän tämän.
Joskus tarvitsemme apua löytääksemme tien kotiin.
Aika perheen kanssa ja perinteet ovat tärkeä osa joulua.
Perheeni viettää aikaa yhdessä -
valmistamalla ruokaa ja leipomalla.
Valitettavasti menetimme isäni,
joka oli tärkeä perheenjäsen.
Mietimme, kuinka voisimme kunnioittaa hänen muistoaan,
ja mielestäni on tärkeää kertoa tarinoita…
Niin. -…ja jatkaa perinteitä.
Vaikkapa tekemällä tamaleja ja buñueloja keittiössä -
ja viettäen aikaa perheen kanssa.
Joten mielestäni on tärkeää olla jouluna perheen parissa.
Etenkin nyt, kun perheemme laajenevat, vai mitä?
Kuten tiedätte, menin naimisiin.
Oli hienoa viettää joulu vaimoni Sarahin perheen kanssa,
koska sain nähdä, missä hän varttui ja kuinka hän vietti joulua.
Ihana kuulla.
Minulla on tytär, Kaia,
ja on hienoa auttaa häntä -
luomaan omia joulumuistojaan.
Vaimoni Leigh ja minä -
saamme esitellä hänelle perheen uusia perinteitä.
Emme ehkä ole todellisten perheidemme seurassa nyt,
mutta te kaikki olette perheeni.
Valittu perheeni.
Tunnen samoin. Rakastan teitä valtavasti.
Haluaisin lukea joka ainoan kirjeen.
Ymmärrän, että ne kaikki ovat lahjoja meille.
Ne ilmentävät joulun todellista merkitystä.
Tämä on ihanan kimaltava.
Mitch, lue se. -Taidat olla oikeassa.
Tämä on DCappellalta,
a cappella -yhtyeeltä, joka rakastaa joulua yhtä paljon kuin mekin.
"Hyvää joulua, Pentatonix.
Olemme aina ajatelleet, että musiikki yhdistää ihmisiä,
etenkin juhlapyhinä.
Siksi rakastamme jolulevyjänne.
Odotamme, että kuulemme lisää. Rakkaudella, DCappella."
Suloista.
He ovat oikeassa.
Valtava määrä kirjeitä ympäri maailmaa.
Meillä on mahdollisuus yhdistää ihmisiä.
Se osoittaa, että meillä on paljon yhteistä -
olimmepa missä päin maailmaa tahansa.
Katsokaa meitäkin.
Meillä kaikilla on erilaiset taustat ja juhlaperineet,
mutta voimme elää täydellisessä sovussa.
Ja se on todellista taikaa.
Me taidamme kaikki ajatella samaa asiaa.
Maailma on pieni. -Meidän on päästävä pois täältä.
Maailma on pieni.
Älä tee sitä uudestaan. -Hupsu.
Maailma on pieni! Niinpä!
Uskomatonta, etten tajunnut. Olen ollut sen kyydissä useasti.
No niin.
Hyvänen aika! Jee! -Olemme vapaita!
Mennään! -Jee, mennään!
Voi luoja. Olemme vapaita. -Jee!
Olemme vapaita.
Voi luoja. Jes! -Olemme vapaita.
Vau.
Jes! -Olkaa hyvät.
En uskonut olevani näin onnellinen nähdessäni sinut.
Kuulen tuon usein. -Niin.
Jee, kaverit. Onnistuimme.
Allekirjoittakaa lausunto, etten saattanut teitä vaaraan.
Sopiiko? Okei!
Okei! -Sopii. Ihan sama.
Kiitos. -Hei.
Ei, ei. Ei hätää. -Kiitos.
Suljen tämän paikan.
Tulen tuota pikaa.
Totta. Ehkä lukitsin heidät sinne.
Mutta loin täydellisen keinon,
jotta yksi maailman parhaista yhtyeistä löysi joulun taian.
Riitti, että lukitsin heidät huoneeseen -
vähän happiseen tilaan miljoonien fanikirjeiden keskelle.
Hyvä äänittäjä auttoi myös.
Ja niin syntyy kaikkien aikojen upein joululevy.
Anteeksi. Miksi olet yhä täällä?
Ja haastatteletko itseäsi?
En.
Yrität ottaa kunnian kaikesta tästä. Uskomatonta.
Se… -Arvatkaa mitä?
Annetaan hänen ottaa kunnia.
Jos emme olisi jääneet lukkojen taa, emme olisi tehneet levyä.
Joten kiitos.
Ja…
Hyvää joulua
Hieman liian korkealta, mutta hyvä silti.
Voinko sanoa, että olen syönyt pataa koko ajan?
Haluan maistaa sitä.
Onko Olivia Rodrigolla maaginen postitushuone?
Olen kirjoittanut hänelle useita kirjeitä.
Tuliko muille haavoja paperista?
Matt halusi kitaran, mutta hommasin sellon.
Saako matkoista lentopisteitä?
Eikö kukaan ymmärrä, mitä "a cappella" tarkoittaa?
Tämä vaate meni ihan hukkaan postitushuoneessa.
#TikkuNekkuTyyli. Se on jo suosittu.
Vau.
Äiti tekstasi: "Saitteko kaikki kirjeeni?"
Kyllä, kaikki 42.
Kirjeet olivat hienoja, mutta lähettäkää meille sähköpostia.
Tulen pian! Käyn hakemassa yhden jutun.
Se on…
Ei!
Huhuu? Onko siellä ketään?
Tekstitys: Katja-Maj Riikonen