Downloaded from YTS.MX
Všade na svete sú sviatky časom osláv.
Od hostín po festivaly,
cez ceremónie a predstavenia,
Official YIFY movies site: YTS.MX
až po sprievody a párty,
vždy je všetko o komunitách a tradíciách.
V Los Angeles je pre a cappella skupinu Pentatonix…
…hej, týchto tu…
…najdôležitejšou tradíciou tvorenie vianočnej hudby pre fanúšikov,
rok čo rok čo rok.
Ale tento rok sa veľmi neponáhľali.
Sviatky sú tu čo nevidieť. Nemajú už veľa času.
Budú potrebovať zázrak, alebo aspoň trošku sviatočnej mágie.
PENTATONIX: POČAS SVIATKOV SVETOM
Dobre.
Nahrávacie štúdio
Skúsme toto. Skúška, skúška.
Neprejdeme si to ešte raz, nech sa do toho dostaneme?
- Začneme? - Skúsime to raz?
- Hej. - Poďme na to.
Som za.
A raz, a dva, a raz, dva, tri, štyri…
Stále nám to ide.
- Hej. Znieme dobre. - No tak.
- Ale potrebujeme novú hudbu. - Áno.
Už je to takmer rok od nášho posledného vianočného albumu.
- Áno. - Tento musí byť úžasný.
Už sme spievali, už sme spievali.
Asi máme problém.
Naspievali sme všetky vianočné piesne na svete.
Už sme spievali, už sme spievali.
Mám nápad.
Nevrav, že gitara.
Čo takto použiť gitaru?
- Bože. - Ako na albume Evergreen?
Hej, ale čo takto elektrickú gitaru?
Matt, už sme sa o tom bavili.
- Ale gitary sú super. - Sme len hlasy, okej?
Áno, mami. Mal by sa ti na to niekto pozrieť.
Hej, to nie je normálna farba.
Okej, musím ísť. Som v práci.
- Prepáč. Kto si? - Asi si v zlej…
Som váš manažér a zachránim vás.
To nie je náš manažér.
Hej, som, lebo Janet je na dovči, odkiaľ postuje skvelé fotky.
- Odkiaľ pozná Janet? - Typická Janet.
Vyzeráte veľmi nervózne.
To tu cítim?
Viete čo? To nie je vaša vina.
Spoločnosť chce celosvetovú distribúciu,
tak sa musíte uistiť,
že vaša hudba zaujme každého na planéte.
A keď už sme pri tom, pýtajú sa, kde je hudba,
tak im len dám vedieť, na čom sme.
- To by som asi ne… - Nič im nehovor.
Nič nemajú.
Doslova nič.
Okej, tvárte sa smutne. Tvárte sa smutne.
- Počkať. - Okej. Poslané!
- Neposielaj to… - Jupí.
Fíha. To bolo rýchle.
Panikária. No dokelu!
Vydrž, pán manažér. Moment.
Všetko máme pod kontrolou. Potrebujeme sekundu na zamyslenie.
Dobrý nápad.
Dajme si minútu pauzu a skúsme znova.
Lebo som si práve uvedomil, že som nenajal zvukára.
A tieto mikrofóny nie sú k ničomu pripojené, takže…
Hej, aj som sa čudovala.
- Pardon. - Hej.
Okej. Viete čo?
Miestnosť na oddych.
Všetci si dajme pauzu. Päť minút v miestnosti na oddych.
- Hej. - To sa mi páči.
- Poďme na pauzu. - Hej. Pozriem si toto video
o nahrávaní, masterovaní a editovaní albumov, okej?
- O čom to hovorí? - Dobre.
Hrá sa na DJ-a.
- Dobre. - Dík, nechajte to na mňa.
- Okej. - Manažér je tu!
Bože môj.
ODDYCHOVÁ MIESTNOSŤ Poštová miestnosť
Čo? Vidíte to tiež?
To je šialené.
Čo je to za miesto?
Prečo by štúdio malo takú veľkú poštovú miestnosť?
Niečo sa mi tu nechce veriť.
Vieš, čo je neuveriteľné?
Že Mitch s touto miestnosťou ladí.
Ďakujem. Volám to lízanková móda.
Aha, dvere zmizli.
To nie je dobré.
Nebojte sa!
Nebojte sa! Postarám sa o to.
Všetko som si zapamätal. Kód mám hneď tu.
Sú to tóny mojej obľúbenej piesne. Len si spomenúť, ktorej obľúbenej.
- Prosím, povedzte, že sme tu neuviazli. - Neuviazli sme tu.
Ale uviazli.
Och, nie. Tá nie.
A nie je tu signál.
Čo tu vôbec máme robiť?
Mohli by sme prečítať všetky tieto listy.
To je federálny zločin.
Ale všetky sú adresované nám.
Fíha.
Tieto listy sú z celého sveta.
Z Austrálie. Z Francúzska.
Tento je z Arendelle.
Neroztopil sa?
Z Iowy. Nikdy som nedostal list z Iowy.
Je tu kopa listov od fanúšikov.
A tento je od Scottovej mamy.
Aj tento. Aj tento.
- Je fanúšička. - No počkať.
Nechcem panikáriť,
ale stále musíme nahrať album a začínam stresovať.
Kevin, panikáriš.
Úprimne? Jasné, že tu pošta vie lietať.
Tento je z Japonska.
„Drahý Pentatonix.
Posielam Vám srdečný vianočný pozdrav a želám krásny nový rok.“
Volám sa Masahiro.
A som z Tokia.
TOKIO, JAPONSKO
Pred pár rokmi mi učiteľ zahral vašu hudbu.
Inšpirovala ma, aby som sa hnal za svojím snom a stal sa spevákom.
Spievať
A preto idem ďalší rok študovať hudbu do zámoria.
Musím byť úprimný.
Z Tokia sa bojím odísť.
Ale viem, že kamkoľvek pôjdem, budem mať pri sebe spomienky z domova.
Hlavne spomienky na vianočný čas,
od tokijskej veže až po rozsvietené dekorácie okolo tokijskej stanice.
Samozrejme, moje najobľúbenejšie spomienky sú tie na moju rodinu.
Vždy si nájdeme čas na tú najlepšiu vianočnú večeru.
Tu v Japonsku jedávame na Vianoce veľa jedál.
Kto si dá kura na mandarínkach?
Kura, cestovinový šalát.
Čo je v nich?
Avokáda, reďkovkové klíčky, syr.
Moja mama nás vždy prekvapí.
Je to zabalené v líčkach?
Extravagantné!
Neviem ako vy,
ale myslím, že Vianoce sú skvelý čas na vyrobenie spomienok.
Uistím sa, aby som si tento rok užil každý okamih.
Na Vianoce má aj Yuya narodeniny.
Už od narodenia sme kamaráti.
Tento rok obaja vyrážame za našimi snami.
Yuya študuje za mnícha.
- Režeš do taniera. - Ale čoby.
Nazývajú to „odchod do hôr“.
Takže ho pár rokov neuvidím.
Dúfam, že na mňa nezabudne.
Ďakujem, Pentatonix, že ste ma inšpirovali ísť za svojimi snami.
Viem, že je to začiatok dobrodružstva,
a teším sa, lebo ma moji kamaráti a rodina podporujú.
Vezmem si so sebou kúsok domova kamkoľvek pôjdem.
Dúfam, že aj vy máte krásne spomienky, ktoré si so sebou nesiete.
Masahiro.
„Dúfam, že aj vy máte krásne spomienky, ktoré si so sebou nesiete.
Masahiro.“
To je ozaj krásne. A má aj pravdu.
Vianoce sú o spomienkach.
A tak, ak si užijeme každý okamih pri výrobe tohto albumu,
vytvoríme hudbu, ktorá ľudí spojí a vytrvá naveky.
Je to niečo nádherné
a tak sa s Masahirom teším, že ide za svojimi snami.
Možno spolu raz pôjdeme na turné.
- Hej. - Možno, hej.
Musíme sa do Japonska vrátiť.
Tento je z Talianska.
Pozrime sa, čo sa v ňom píše.
„Drahý Pentatonix.
Vedeli ste, že v Taliansku hrajú pastieri na gajdy?
A vedeli ste, že v Etiópii
oslavujú Vianoce 7. januára?
Tento je dobrý. Keď dorazí Santa do Austrálie,
sobom dá voľno a používa klokany.
- Zlaté. - Zábavné.
- Tematické. - Viem.
Páči sa mi to.
Akokoľvek poštu od fanúšikov milujem, musím sa odtiaľto dostať.
Áno.
Počuje ma niekto? Hocikto?
Okej, nie. To je v pohode. Mám to pod kontrolou.
Zavolám na pár miest.
Hneď vás odtiaľ dostanem, dobre?
Dobre.
- Musím sa upokojiť. - Hej.
- Sme v pohode. - Sadni si. Je to okej.
Stálo to za pokus.
Počkať!
Čo sa to deje?
Počkať, tento…
Tento je z Grenady.
To je šialené. Odtiaľ je moja mama.
„Krásne sviatky, Pentatonix.
Dúfam, že si užívate tento krásny čas roka.
Píšem Vám z nádherného ostrova Grenada.“
Grenada.
Grenada je ostrovček v Karibiku a ja ho nesmierne milujem.
Viem, že pracujete na novom vianočnom albume,
a rada by som vedela, či ho plánujete venovať niekomu špeciálnemu.
Som Sabrina.
Pred pár rokmi som prišla o starkú.
V tomto období mi vždy chýba,
lebo Vianoce nás spájajú s rodinou a priateľmi.
- Ránko, Emma. - Dobré ráno.
Chcem niečo uvariť.
- Výborne. - Spravím Oil Down.
Máš kokosy?
- Určite. - Pekne.
Toto je pre teba.
- Ďakujem, Emma. - Dobre.
Pamätáte sa na vaše prvé stretnutie s varením?
Jasné, že nie.
Prvé, čo si pamätám, bolo s mojou starkou.
Áno.
A chcem toto stretnutie s jedlom pre to, že sú sviatky.
A jej duch je vždy prítomný v tomto období.
Prídete?
Samozrejme.
Mnohí Grenaďania žijú po celom svete.
Náš ostrov je to, čo nás navzájom spája.
Príroda, ľudia, a, samozrejme, naše jedlá.
Hej, vy!
- Hej. - Šťastné a veselé.
Každý rok na Vianoce
ideme s rodinou dole k rieke s veľkým hrncom.
Zabávame sa.
Starká bola skvelá kuchárka.
Oil Down robíme podľa jej receptu.
- Šťastné a veselé. - Určite.
Podľa mňa je to dokonalý spôsob, ako osláviť grenadské Vianoce.
Je v ňom chlebovník, knedlíky, listová zelenina a kokosové mlieko.
Farby reprezentujú grenadskú zástavu.
Nikto nevie variť tak dobre ako starká,
ale aj tak je to výborné.
Som veľmi šťastná, že mi starká odovzdala
tieto tradície a lásku ku Grenade.
- Dobre. - Áno!
Nič komunitu nestmelí viac
ako tancovanie v uliciach.
Je to naša verzia vianočných kolied.
Vyleziete si do nákladného auta a začnete robiť hluk.
Je to párty.
Šťastné Vianoce z Grenady.
S láskou, Sabrina.
ŠPECIÁLNA ZÁSIELKA
„PS: Ak hľadáte niekoho, komu album venovať,
možno by ste ho mohli venovať mojej starkej.
Šťastné a veselé z Grenady.“
Mali by sme.
Mali by sme ho venovať jej starkej.
No teda. Ten list mi pripomenul toľko spomienok.
Pamätáte sa na moju svadbu?
Mali sme nápoj sorrel. A čierny koláč.
Mama chcela, aby sme reprezentovali grenadskú kultúru.
Pamätám si, keď som vyrastal, ako nám v nedeľu ráno
mama robila obrovské grenadské raňajky
so štipľavou čokoládou, solenou rybou, s chlebom johnny bake.
Lebo naozaj chcela, aby nás jedlo zblížilo.
Tiež ste mali stretnutia, kde ste varili ako Sabrina,
keď si vyrastal? Alebo…
Nie. Lebo pripraviť jedno také jedlo trvá týždeň.
- Hej, a v kuchyni je len mama. - Presne.
A v Kentucky sme nemali naokolo žiadnych ľudí z Karibiku.
Ale mama je stále v kontakte s mnohými z Grenady.
- To je skvelé. - Paráda.
Fíha, hej. Sabrina a jej starí rodičia…
Núti ma to premýšľať nad mojou prastarou a starou mamou.
Prišli deň pred Vianocami a navarili nám večeru.
A tak nám pripravovali vianočnú večeru celú noc,
až nás to krásne uspalo.
Vôňa a aróma cestovín…
- Bolo to výborné. Všetko. - Mňam.
Prídem na návštevu.
Hej. Ozaj musíte ochutnať.
Ale tieto tradície sú dôležité, hlavne pre…
Mitch?
Mitch.
Mitch!
Si v poriadku? Čo sa deje?
Stále nemám signál, ani jednu paličku.
Steny sú tu z olova?
To je sneh?
Je tam niečo.
Aha, list z Islandu.
Milujem Island.
Najkrajšie miesto, na akom som kedy bol.
Drahý Pentatonix. Volám sa Eva. Žijem na Islande.
Určite aj u vás,
ale tu sú Vianoce veľmi čarovným obdobím roka.
REJKJAVÍK, ISLAND
Je to časť roka, kedy je možné všetko.
Svetlo tu máme len pár hodín denne.
Možno práve preto máme toľko príbehov
o magických bytostiach, ktoré sa zakrádajú tmou.
Pár večerov pred Vianocami zídu z hôr vianoční škriatkovia.
Ak dáme k oknu topánku,
potajomky sa zjavia, a ak sme poslúchali, nechajú nám darček.
Ak sme neposlúchali, nechajú nám zhnité zemiaky.
Vianoční škriatkovia sú výmyselníci.
Oblizujú hrnce, kradnú klobásky, búchajú dverami, snažia sa vyňuchať jedlo.
Po celom dome sa pre mágiu vianočných škriatkov dejú zvláštne veci.
Rodičia nám vravia, že ak nebudeme poslúchať,
môže nás prísť zjesť Grýla, mama škriatkov.
Je magickým trollom, čo žije v horách.
A ak sa vám to zdá zlé, Grýlin kocúr je ešte desivejší.
Zje deti, ktoré na Vianoce nedostanú žiadne nové oblečenie.
Moji rodičia sú hudobníci a učitelia hudby.
Ja hrám na husle a na klavír.
Spievam v zbore.
Môj brat má deväť rokov. Volá sa Leo.
Spieva naozaj pekne.
Chce sa stať raperom.
Mať rodinu hudobníkov je zaujímavé.
Eva, ide ti to.
Všetky príbehy o magických bytostiach sú zábavné.
Ale na Vianociach mám najradšej ich čaro, ktoré prináša optimizmus a radosť.
V zime máme prakticky stále tmu.
Takmer všetci vyvesia vianočné svetielka a celé mesto je krásne.
Nezabudni nasledovať svetielka.
- Maj sa, ľúbim ťa! - Ľúbim ťa! Čau.
Všetci sa smejú a radujú,
svet sa javí ako šťastné miesto.
Spev je dôležitou súčasťou môjho života.
Keď si idem zaspievať do lesa s kamarátmi,
som šťastná.
- Ahojte. - Ahoj. Šťastné a veselé Vianoce.
Dúfam, že na Vianoce bude snežiť.
- Hej. - Hej.
Ak by som si mala vybrať, čo na čare Vianoc milujem najviac,
nie je nič čarovnejšie, ako keď ľudia spievajú,
najmä spolu, presne ako spievate aj vy.
Ďakujem, že vašu hudbu a vaše čaro zdieľate so svetom.
Na Islande môže byť tma,
ale svetlo prichádza od nás všetkých, keď spolu spievame.
Veselé Vianoce! Eva.
Páčilo sa mi, keď Eva rozprávala o sile spoločného spievania.
Pamätáte sa, kedy sme spolu spievali prvýkrát?
- Ó, to hej. - Áno.
To bol ten najšialenejší pocit.
Akoby to bolo včera.
Boli sme v dome mojej bývalej a cappella skupiny.
Jasné! Áno.
Bol si u nás a len sme sa všetci stretli
a prvýkrát spolu spievali.
Hej, a myslím, že čaro toho okamžitého puta bolo krásne,
ale rokmi sa stalo ešte krajším,
ako sme sa postupne spoznávali,
sledovali náš pokrok za posledných desať rokov.
O to je významnejší a výnimočnejší.
- Súhlasím. - Milujem to.
Eva má pravdu.
Je čarovné, keď spolu spievame.
A môžeme to robiť stále.
Počuli ste, čo práve povedal?
Je čarovné, keď spolu spievame.
Tak sa odtiaľto dostaneme!
Hups. Nie.
To malo fungovať.
To je smutné.
A zneli sme tak dobre.
Hej.
Pozrite, letecká pošta.
Ďalší list od Scottovej mamy?
Zbožňuje PTX, čo vám poviem.
Dobre.
„Drahý Pentatonix.
Prajem Vám všetkým krásne sviatky.
Píšem Vám z Ghany v západnej Afrike.“
Volám sa Kwame a mám 13 rokov.
A rovnako ako vy milujem hudbu.
Pomocou nej sa spájam s tradíciami a kultúrou,
ktoré ma robia, kým som.
A obdobie sviatkov milujem, pretože kde žijem…
AKKRA, GHANA
…je hudba počas týchto dní všade.
Všetko je v tomto čase veľmi sviatočné.
- Ahojte. Čo varíte? - Ahoj.
- Šalát. - Pomôž ockovi.
Jednou z dôležitých súčastí sviatkov našej krajiny je aj jedlo.
Robíme kelewele. Typické ghanské jedlo.
Hej, hej. Ešte nie.
Vďaka za toto jedlo.
Dopraj jedla aj tým, ktorí ho nemajú.
Ghana jollof. Dobrú chuť.
Dobrú chuť.
Hoci ja nemám jollof.
Asi dnes zbehnem na trh.
Prejdem sa ním a potom pôjdem na pláž.
Obuješ si ahenema a dáš si na seba kente?
Určite máš na to ruky?
Asi nemám, ale bude to zaujímavá skúsenosť.
Uvidíme.
Okej. Bežte sa prezliecť.
Okej, poďme.
Kente je veľmi pestrá látka.
Je z územia, odkiaľ pochádzame.
Ide o oblasť Ašanti.
Keď ho na sebe máte, cítite sa vznešene.
Je to oblečenie kráľov a kráľovien.
- Ahojte. - Pane.
Ocko je raper. Inšpiruje ma.
- Ďakujem. - Niet zač.
Hej, to je ono.
Ukázal mi krásu výroby modernej hudby,
ktorá odráža našu históriu a modernú kultúru.
A naučil ma, že v Ghane
sú festivaly miestom, kde sa ľudia môžu prejaviť.
Tento čas roka milujem najviac.
Keď mám pocit, že sa všetko dôležité prepája.
Odkiaľ som, ale aj kto som teraz.
Milujem, ako sa hudba časom mení.
Ale milujem aj to, ako naša hudba v Ghane čerpá z tradícií.
Toto je obdobie sviatkov, ukážem vám naše dedičstvo.
Oci, poďme.
Kdekoľvek budete, budú tam ľudia mnohých generácií, aby oslavovali.
A všetci milujú hudbu.
Ocko vraví, že v jeho detstve to bolo rovnaké.
Predal to mne a ja to budem so sebou niesť životom.
Toto je môj čas.
Dúfam, že to raz budem môcť odovzdať ďalšej generácii.
Viete, má pravdu.
Presne to milujem na vianočných piesňach.
Môžete ich predávať z generácie na generáciu,
ale môžete ich aj upraviť a pretvoriť.
Všetci sme vyrástli s hudbou,
ale kedy ste sa do nej prvýkrát zamilovali?
Pozerávala som telku a počúvala hudbu s mamou
a to som chcela robiť.
Ako osemročnú ma konečne prihlásila na hodiny spevu.
A vtedy som hrala aj vo svojom prvom muzikáli.
Tam som sa do hudby ozaj zamilovala.
A myslím, že to viem teraz posunúť ďalej.
To sa mi strašne páči.
Pamätám si, že som asi ako osemročný tiež chcel spievať.
Stále som spieval, tak ma mama prihlásila na vystúpenia country.
- Super. - Zlaté.
Aj som sa vhodne obliekol.
- Opasok s obrou prackou, klobúk… - Fíha.
…a zaspieval som klasiku od Georgea Straita „Ace in The Hole“.
Bolo skvelé spievať a rozveseliť ľudí.
Zamiloval som sa do toho a chcel to robiť navždy.
Hej, ja tiež.
Mal som asi štyri alebo päť rokov
a, veď viete, že môj otec je hudobný pastor
a hrá na klavíri a spieva.
Pamätám si, ako sme jedného dňa boli v kostole
a vraví: „Spievajme ako doma.“
Keď som mal v rukách mikrofón a začal spievať,
všetci začali šalieť.
No teda.
Predstavujem si 4-ročného Matta…
Tieto príbehy sú skvelé,
lebo si musíme uvedomiť, že nerobíme len album.
Naše príbehy a tradície posúvame ďalej našou hudbou.
- To je krásne. - Hej.
Je úžasné vedieť, ako naša hudba zasiahla
toľko rôznych ľudí po celom svete.
Hej. Je to ozaj skvelé.
Takmer som rád, že sme sa tu vymkli.
Hej, moja. Čo nové?
Hej, mám kopec času. Len taká prácička.
Mali by sme plánovať ďalšiu vianočnú párty.
Hej, chcem ísť za sexi soba.
Okej. Čo takto sexi ozdoby?
- Kirstin, tento je pre teba. - Čo…
No páni. Fíha.
- Pozri naň. - Ďakujem.
Je to piñata.
Zohrávajú dôležitú rolu počas Vianoc v Mexiku.
Ktovie, čo je v nej.
MEXIKO, MEXIKO
Milá Kirstin. Volám sa Natalia a žijem v Mexiku.
Ak sa čuduješ, prečo som ti poslala piñatu,
je to preto, lebo som počula, že máš tiež rodinu z Mexika.
A rozmýšľala som, či so mnou nezdieľaš moju lásku
k nášmu mexickému dedičstvu a tradíciám.
Natalia.
Môžeš mi prísť pomôcť do kuchyne, prosím?
Čo robíme?
Tamales.
Tešíš sa?
Áno.
A s trochou salsy.
Vždy výborné.
Tu v Mexiku sú sviatky výnimočným obdobím.
Nielen preto, že sú farebné a pestré,
ale aj preto, lebo mi tento čas v roku pripomína,
akú mám úžasnú rodinu.
Kto všetko príde?
Môj brat.
Dobre. Eugenia.
A tvoj starý otec.
Tito!
Áno. Nepríde len Juan Carlos.
Veľmi mi chýba.
Hoci sa na Vianoce stretáva celá rodina,
môj brat nebol na sviatky už tri roky doma,
lebo študuje v zahraničí.
Na Vianoce mi chýba najviac.
Tento darček musí byť dokonalý, keďže je pre môjho brata.
Bodaj by som videla, ako sa zatvári, keď ho otvorí.
Tamtú!
- Páči sa ti tá oranžová? - Áno.
- Tieto a tamtie, prosím. - Iste.
Každý rok počas sviatkov oslavujeme festival Posadas,
ktorý trvá až do 25. decembra.
- Ahojte. Veselé Vianoce! - Ahojte! Vitajte!
Ahojte! Vitajte!
Radi vás vidíme.
- Vitajte! - Doniesli sme vám darček.
Fíha!
Mám pár sladkých buñuelos.
Spievame milovanú pieseň „Las Posadas“.
Vieš, čo je to Posadas?
Nie.
Posadas symbolizuje Máriu a Jozefa,
keď prišli do Nazaretu, kde sa im potom narodil Ježiško.
Je to oslava lásky, útočiska a rodiny.
S Juanom Carlosom piñaty milujeme.
Tak sa nasmejeme, keď mi zaviažu oči a točia ma dokola.
Vždy ma nechá ísť ako prvú.
Čo väčšinou znamená, že sa on k pokusu ani nedostane.
Piñaty reprezentujú hviezdy nad Betlehemom.
Hviezdy, ktoré nás nasmerujú domov.
Piñata, ktorá nasmerovala brata domov, je ten najlepší dar,
aký som si mohla priať.
Ak je tvoja rodina z Mexika,
dúfam, že ťa táto piñata nasmeruje domov,
aby si sviatky oslávila s nami.
A ak nemôžeš ísť do Mexika,
dúfam, že sviatky stráviš s rodinou a svojimi milovanými.
Lebo byť s rodinou je pre mňa ten pravý vianočný darček.
To bolo nádherné.
Nechám si ju.
Občas s nájdením cesty domov treba len napomôcť.
Viete, čas strávený s rodinou a tradície
sú cez Vianoce veľmi dôležité.
A v mojej rodine je takto veľmi dôležité spoločné varenie a pečenie.
Bohužiaľ sme prišli o ocka,
ktorý bol kľúčovou časťou našej rodiny.
Rozprávali sme sa, ako by sme si ho mohli pripomenúť,
a myslím, že sa to dá z veľkej časti práve cez príbehy.
- Áno. - A cez tradície, ktoré pokračujeme.
A či už robíme tamales alebo buñuelos, hlavne, že si
- užívame čas s rodinou. - Áno.
Preto si myslím, že je na Vianociach špeciálny práve čas strávený s rodinou.
Hlavne teraz, keď sa naše rodiny vyvíjajú, však?
Takže, ako viete, oženil som sa.
A stráviť Vianoce so Sarah a s jej rodinou bolo niečo výnimočné,
lebo som mohol vidieť, ako vyrastala a ako oslavovala Vianoce.
Úžasne sa to počúva.
Mám dcérku Kaiu
a neviem sa dočkať, keď budem robiť s ňou to isté.
Bude mať svoje vlastné spomienky na Vianoce.
S mojou ženou Leigh
ju budeme môcť vniesť do nových rodinných tradícií.
Možno teraz nie sme s našimi pravými rodinami,
ale pre mňa ste moja rodina.
Moja zvolená rodina.
Cítim to rovnako. Všetkých vás milujem.
Som posadnutý a chcem prečítať každý jeden list.
Uvedomujem si, že sú to darčeky pre nás.
Ukazujú nám, o čom sviatky naozaj sú.
Áno. A páči sa mi, že sa tento ligoce.
- Mitch. Prečítaj ho. - Asi máš pravdu.
Poslala ho DCappella,
a cappella skupina, ktorá miluje sviatky rovnako ako my.
„Šťastné sviatky, Pentatonix.
Vždy sme mali pocit, že hudba má silu ľudí zblížiť,
najmä počas sviatkov.
A preto milujeme Vaše vianočné albumy.
Nevieme sa dočkať ďalších. S láskou, DCappella.“
Zlaté.
Majú pravdu.
Pozrite na všetky tie listy z celého sveta.
Naozaj máme šancu zbližovať ľudí.
Hej, vidíme, že toho máme všetci veľa spoločného.
Nezáležiac od toho, kde sme.
Veď sa na nás pozrime.
Všetci pochádzame z rozdielnych pozadí a sviatočných tradícií,
no aj tak vytvárame dokonalú harmóniu.
A to je skutočná mágia.
Mám pocit, že všetci myslíme na to isté.
- Je to malý svet. - Musíme sa odtiaľto dostať.
Ale vážne je to malý svet.
Nech sa to zas nestane.
Je to malý svet! Jasnačka!
Neverím, že som zabudol. Na tej dráhe som bol miliónkrát.
Dobre teda.
- No pánečku! Hurá! - Neverím! Sme voľní!
- Poďme. Poďme! - Jupí!
- Och, Bože. Sme voľní. - Hurá!
Sme voľní.
- Bože môj. Áno! - Sme voľní.
No teda.
- Áno! - Nemáte zač.
Nikdy by som nepovedala, že ťa rada uvidím.
- To počúvam často. - Hej.
- Zvládli sme to. - Hurá.
Podpíšete prehlásenie, že som vás neohrozil.
Dobre? Pecka!
- Okej. - Iste. Už ma to netrápi.
- Dík. - Čau.
- Nie, nie. To je v pohode. - Dík.
Ja to tu len zamknem. Pozatváram.
Hej, o dve sekundy som tam.
Iste. Možno som ich tam zamkol.
Ale vytvoril som aj dokonalý scenár
jednej z najlepších skupín na svete, aby objavili svoju sviatočnú mágiu.
Len som ich musel vymknúť s listmi od fanúšikov a s nedostatkom kyslíka.
Mať skvelého zvukára len pomáha.
A takto nahráte najlepší sviatočný album všetkých čias.
Prepáč. Čo tu ešte robíš?
Robíš rozhovor sám so sebou?
Nie, nerobím.
Snažíš sa zliznúť všetku smotanu, však? Neuveriteľné.
- To je… - Vieš čo?
Nechajme ho tak.
Ak by sme sa nevymkli, album by sme nenahrali.
Takže dík.
A…
Trochu falošne ale dobre.
Bude zlé, ak poviem, že som celý čas jedol Oil Down?
Chcem ochutnať.
Myslíš, že Olivia Rodrigo má čarovnú poštovú miestnosť?
Lebo som jej napísal hromadu listov.
Aj vy ostatní ste sa miliónkrát porezali na papieri?
Matt povedal, že chce gitaru, ale zohnal som violončelo.
Rátali sa tie výlety do mojich nalietaných míľ?
Okej, to nikto nerozumie pojmu a cappella?
Tento outfit bol v tej poštovej miestnosti úplne premrhaný.
#LízankováMóda. Už to trenduje!
Fíha.
Mama mi píše: „Dostali ste všetky moje listy?“
Hej, všetkých 42.
Listy boli super, ale nabudúce pošlite email.
Hneď som späť! Len si tam po niečo skočím.
Len…
Nie!
Haló? Je tam niekto?
Preklad titulkov: Jana Schreiberová