Downloaded from YTS.MX
Over hele verden er julen en festlig tid.
Festmåltider og festivaler, ceremonier og særlige syn,
Official YIFY movies site: YTS.MX
festoptog og festivitas.
Det hele handler om fællesskab og tradition.
I Los Angeles har vi a cappella-gruppen Pentatonix.
Deres yndlingstradition er at lave julemusik til deres fans år efter år.
Men i år har de været lidt for sløve i optrækket.
Inden længe er det jul. Der er snart ikke mere tid.
De har brug for et mirakel eller i det mindste lidt julemagi.
Godt.
Lydstudie, Hollywood
Lad os prøve en gang. Tjek, tjek.
Skal vi synge sangen, så vi kan komme i stemning?
-Skal vi begynde? -Skal vi prøve?
Lad os gøre det.
Jeg er klar.
Og en og to og en, to, tre, fire…
Vi kan stadig.
Ja. Det lyder godt.
-Men vi har brug for ny musik. -Ja.
Der er et år siden, vi udgav vores sidste julealbum.
-Ja. -Så det her skal være godt.
Den har vi sunget. Den har vi sunget.
Måske har vi et problem. Vi har sunget hver eneste julesang, der findes.
Den har vi sunget. Den har vi sunget.
Jeg har en idé.
-Sig ikke "guitar". -Vi kan bruge guitarer.
-Jøsses. -Som på Evergreen?
Ja, men hvad med en elektrisk guitar?
Matt, det har vi talt om.
-Men guitarer er for fede. -Vi bruger kun stemmer.
Ja, mor. Det bør du virkelig få undersøgt. Det er ikke den normale farve.
Jeg må smutte. Jeg er på arbejde.
Undskyld, men hvem er du?
-Jeres manager og redningsmand. -Han er ikke vores manager.
Jeg er stedfortræder. Janet er på ferie og poster fede billeder.
-Hvor kender han Janet fra? -Typisk.
I ser virkelig nervøse ud.
Har jeg ret?
Ved I hvad? Jeg forstår det godt. Pladeselskabet kræver en global udgivelse,
så I må sørge for,
at musikken appellerer til hvert eneste menneske på kloden.
De har spurgt, hvor musikken bliver af, så jeg sender lige en opdatering.
-Jeg ville ikke… -Røb det ikke.
De har intet.
Bogstavelig talt ingenting.
Okay, venner, se triste ud.
-Vent. -Okay. Send!
-Send det ikke. -Fedt.
Wow, det var hurtigt.
De er ved at gå i panik. Hold da helt op.
Vent engang, hr. manager.
Vi har styr på det. Vi skal bare lige tænke os om, okay?
God idé.
Lad os tage en kort pause.
Jeg er lige kommet i tanke om, jeg ikke har booket en lydtekniker.
Og mikrofonerne er ikke sat til, så…
Ja, det mente jeg nok.
-Undskyld. -Ja.
Okay. Ved I hvad?
Frokoststuen.
Skal vi tage fem minutters pause? Hold pause i frokoststuen.
-Ja. -Det lyder godt.
-Lad os gå derind. -Så ser jeg en video
om indspilning, mastering, og hvordan man mixer et album.
-Hvad snakker han om? -Okay.
Held og lykke.
-Godt. -Jeg har styr på det.
Jeres manager er her.
Du godeste.
FROKOSTSTUE Postrum
Hvad? Ser I det samme som mig?
Det er vanvittigt.
Hvad er det for et sted?
Hvorfor har et studie så stort et postrum?
Der er noget ved det, der føles ufatteligt.
Ved I hvad, der er ufatteligt? At Mitch matcher rummet.
Tak. Jeg kalder der "sukkerstok-smart".
Se døren. Den er væk.
Det er ikke godt.
Bare rolig. Jeg skal nok ordne det.
Jeg kan den udenad. Jeg har koden lige her.
Det er noderne til min yndlingssang. Jeg skal bare huske hvilken en.
-Sig, vi ikke er fanget herinde. -Vi er ikke fanget herinde.
Men det er vi.
Jeg er en Barbie…
Nej, det var ikke den.
Der er ikke noget net.
-Hvad skal vi foretage os herinde? -Vi kan vel læse alle brevene?
Det er strafbart.
Men de er adresseret til os.
Wow.
Brevene kommer fra hele verden.
Fra Australien. Fra Frankrig.
Det her er fra Arendal. Hvorfor er det ikke smeltet endnu?
Iowa. Jeg har aldrig før fået et brev fra Iowa.
Der er stakkevis af fanbreve.
Og det her er fra Scotts mor.
Og det her. Og det her.
-Hun er fan. -Et øjeblik. Jeg vil ikke gå i panik,
men vi skal stadig lave et album. Jeg begynder at flippe lidt ud.
Kevin, det er det samme.
Mary havde et lille lam…
Seriøst? Selvfølgelig kan posten her flyve.
Det her er fra Japan.
"Kære Pentatonix.
Jeg vil gerne sende jer en stor julehilsen og ønske jer godt nytår."
Jeg hedder Masahiro.
Og jeg er fra Tokyo.
For et par år siden spillede min lærer jeres musik for mig.
Det inspirerede mig til at gå efter min drøm og blive sanger.
At synge
Derfor skal jeg på musikskole i udlandet til næste år.
For at være ærlig er jeg nervøs for at forlade Tokyo.
Men jeg ved, at uanset hvor jeg tager hen, vil jeg altid have minderne med mig,
og især minderne om juletiden.
Både synet af Tokyo Skytree og julepynten ved Tokyo station.
Selvfølgelig inkluderer nogle af mine yndlingsminder min familie.
Vi tager os altid tid til den bedste julemiddag.
I Japan spiser vi en masse forskellig mad til jul.
Hvem vil have kylling?
Kylling, makaronisalat.
Hvad er der her?
Avocadosalat, radisespirer og ost.
Min mor overrasker os altid.
Er den rullet ind i kæber?
Udsøgt!
Jeg ved ikke med jer,
men jeg synes, at julen er et perfekt tidspunkt til at skabe minder.
Jeg vil være sikker på, at jeg nyder hvert sekund i år.
Yuya har også fødselsdag i julen. Vi har været venner, siden vi blev født.
I år rejser vi begge to hjemmefra for at forfølge vores drømme.
Yuya er ved at blive munk.
-Du skærer tallerkenen. -Nej, jeg gør ej.
De kalder det "at tage til bjerget".
Så jeg ser ham ikke i nogle år. Jeg håber, han ikke glemmer mig.
Tak, Pentatonix, fordi I inspirerede mig til at gå efter mine drømme.
Jeg ved, det er begyndelsen på et eventyr,
og jeg er så glad for at vide, at mine venner og familie hepper på mig.
Jeg tager en del af mit hjem med mig, hvor end jeg tager hen.
Jeg håber, I også har skønne minder med jer.
Masahiro.
"Jeg håber, I også har skønne minder med jer.
Masahiro."
Det er rigtig smukt, og han har ret.
Julen handler om minder.
Så hvis vi synes, det er sjovt at lave albummet,
vil vi lave musik, der gør folk glade og varer for evigt.
Det er virkelig smukt, og jeg er glad for, at Masahiro går efter sine drømme.
Måske kan vi turnere sammen en dag.
-Ja. -Måske. Ja.
-Vi må til Japan igen. -Ja.
Det her er fra Italien.
Lad os se, hvad der står.
"Kære Pentatonix.
Vidste I, at der i Italien findes hyrder, der spiller på sækkepibe?"
Vidste I, at de i Etiopien fejrer julen den 7. januar?
Når julemanden kommer til Australien,
giver han rensdyrene pause og rider på kænguruer i stedet.
-Kært. -Det er sjovt.
-Apropos. -Det kan jeg godt lide.
Selvom jeg kan lide fanbreve, vil jeg virkelig gerne ud.
Ja.
Er der nogen, der kan høre mig? Nogen som helst?
Okay. Det er fint. Jeg har styr på det.
Jeg ringer lige rundt.
I kommer lige straks ud derfra, okay?
Godt.
-Jeg må bare slappe af. -Ja.
-Det skal nok gå. -Sæt dig ned.
Men det var forsøget værd.
Vent.
Hvad i alverden?
Vent. Det her…
Det er fra Grenada.
Vildt. Der kommer min mor fra.
"Glædelig jul, Pentatonix. Jeg håber, I nyder denne vidunderlige tid på året.
Jeg skriver til jer fra den smukke ø Grenada."
Grenada.
Grenada er en meget lille ø i Caribien, og jeg elsker den meget højt.
Jeg ved, at I arbejder på et nyt julealbum,
og jeg spekulerer på, om I vil dedikere det til nogen bestemt.
Jeg hedder Sabrina.
Jeg mistede min bedstemor for et par år siden.
Jeg savner hende på denne tid af året,
fordi julen er en tid, som forener familie og venner.
-Godmorgen, Emma. -Godmorgen.
Jeg vil lave et festmåltid. Det skal være oil down.
Har du kokosnødder?
-Det har jeg da. -Skønt.
Det er til dig.
-Tak, Emma. -Godt.
Husker I jeres første fællesgryde?
Overhovedet ikke.
Den første jeg husker, var med min bedstemor.
Ja.
Jeg vil lave den her fællesgryde, fordi det er jul.
Og man mærker altid hendes ånd på denne tid af året.
Kommer I?
Selvfølgelig.
Mange grenadiere lever rundt omkring i verden.
Vores ø er den ting, der holder os forbundet til hinanden.
Naturen, folket og selvfølgelig maden.
Hejsa!
-Ja. -Glædelig jul.
Hvert år til jul går min familie og jeg ned til floden med vores store gryde.
Vi hygger os.
Min bedstemor var en god kok. Vi lavede oil down efter en gammel opskrift.
-Glædelig jul. -Ja.
Det er den perfekte måde at fejre grenadisk jul.
Den er fuld af brødfrugt, dumplings, callaloo, kokosmælk.
Farverne repræsenterer det grenadiske flag.
Ingen laver lige så god mad som min bedstemor,
men det er stadig lækkert.
Lad os drikke en drink
Og morer os
Halleluja Halleluja
Jeg føler mig heldig, at min bedstemor videregav sine traditioner til mig.
Lad os gøre det sammen
-Godt. -Ja.
Det skaber virkelig fællesskab at synge og danse i gaderne.
Det er sådan, vi synger julesange.
Man står på ladet af en vogn og laver larm.
Det er en fest.
Glædelig jul fra Grenada.
Kærlig hilsen Sabrina.
EN SÆRLIG HILSEN
"PS, hvis I leder efter en, som I kan dedikere jeres album til,
kan I måske dedikere det til min bedstemor.
Glædelig jul fra Grenada."
Det burde vi gøre. Måske skal vi dedikere det til hendes bedstemor.
Hold da op, det brev vækkede mange minder.
Kan I huske mit bryllup? Vi drak sorrel. Vi spiste sort kage.
Min mor ville vise den grenadiske kultur.
Jeg husker søndagene, da jeg voksede op.
Min mor lavede et kæmpe grenadisk morgenmåltid
med varm, krydret chokolade med salt fisk og majsfladbrød.
Hun ville samle os om maden.
Lavede I så også udendørsmiddage, ligesom Sabrina gjorde, da du voksede op?
Nej. Man skal bruge en hel uge til forberedelse.
-Og det er kun mor, der står i køkkenet. -Ja.
Og der var ingen caribiere i Kentucky.
Men min mor holder kontakten med folk fra Grenada.
-Skønt. Det er fedt. -Cool.
Sabrina og hendes bedsteforældre…
Det får mig til at tænke på min oldemor og bedstemor.
De kom hjem til os juleaften og lavede middag til os.
Så lavede de mad til juledag hele natten, og det lullede os bogstavelig talt i søvn.
Duften og tanken om mac and cheese…
-Det var så godt. -Mums.
Jeg kommer forbi.
Ja, du må bare smage det.
Men de traditioner er virkelig vigtige, og for…
Mitch?
Mitch.
Mitch! Er alt okay? Hvad sker der?
Der er intet signal. Overhovedet ingen bjælker.
Er væggene her lavet af bly?
Er det sne?
Der ligger noget derinde.
Venner, det her brev er fra Island.
Jeg elsker Island.
Det er det smukkeste sted, jeg har været.
Kære Pentatonix. Jeg hedder Eva. Jeg bor i Island.
Det er nok det samme, der hvor I er, men her er julen en magisk tid på året.
REYKJAVIK, ISLAND
Det er den tid på året, hvor alt er muligt.
Det er kun lyst nogle få timer om dagen.
Måske er det derfor, vi har så mange historier om magiske væsner i mørket.
I nætterne op til jul kommer de islandske julemænd ned fra bjergene.
Hvis vi sætter en sko i vinduet,
vil de komme med en gave, hvis vi har været artige.
Men hvis vi har været uartige, efterlader de rådne kartofler.
Julemændene laver ofte ballade.
De slikker vores gryder, stjæler pølser, smækker med dørene og leder efter mad.
Der sker mystiske ting i hele huset på grund af de magiske julemænd.
Vores forældre siger, at hvis vi ikke er artige,
bliver vi spist af julemændenes mor, Grýla.
Hun er en magisk trold, som bor i bjergene.
Hvis I synes, det lyder slemt, er Grýlas kat endnu mere skræmmende.
Han spiser børn, der ikke får nyt tøj til jul.
Mine forældre er musikere og musiklærere.
Jeg spiller violin og klaver.
Jeg synger i et kor.
Min bror er ni år gammel. Han hedder Leo. Han er rigtig god til at synge.
Han vil være rapper. Det er sjovt at være del af en musikalsk familie.
Eva, det ser fint ud.
Alle historierne om de magiske væsner er sjove.
Men det, jeg bedst kan lide ved juletiden, er den magi, der bringer lys og glæde.
Det er stort set altid mørkt om vinteren.
Næsten alle sætter julelys op, og hele byen er så smuk.
Husk at følge lysene.
-Farvel. -Jeg elsker dig. Hej hej.
Alle ler og smiler, og verden er fuld af glæde.
Sang er en stor del af mit liv.
Når jeg går i skoven for at synge med mine venner,
gør det mig i rigtig godt humør.
-Hej. -Hej. Glædelig jul.
Jeg håber, det sner til jul.
-Ja. -Ja.
Hvis jeg skulle vælge, hvad jeg bedst kan lige ved julens magi,
er der ikke noget mere magisk, end når folk synger.
Især når de synger sammen, ligesom I gør.
Tak, fordi I deler jeres musik og jeres magi med verden.
Nok er det mørkt i Island,
men det lyser op, når vi er sammen og synger.
Glædelig jul! Eva.
Det var skønt at høre Eva tale om effekten ved samsang.
Kan I huske den første gang, vi sang sammen?
-Ja for søren. -Ja.
Det var den vildeste følelse. Jeg husker det, som var det i går.
Vi var hos min tidligere a cappella-gruppe.
Nå ja!
I boede hos os, og vi havde lige mødt hinanden og sang sammen.
Ja, og magien ved den øjeblikkelige kemi var så smuk,
men det er blevet endnu mere magisk i takt med, vi har lært hinanden at kende
og har fulgt hinanden de sidste ti år.
Det føles meget mere meningsfuldt.
Jeg er enig. Jeg synes, Eva har ret.
Det er magisk, når vi synger sammen. Og vi får lov til det hele tiden.
Hørte du, hvad du selv sagde? Det er magisk, når vi synger sammen.
Det er sådan, vi kommer ud.
Mary havde et lille…
Ups. Nej.
Mary havde et li…
-Jeg troede, det ville fungere. -Hvor trist.
-Det lød ellers virkelig godt. -Det gjorde det.
Se. Luftpost.
-Er det et til brev fra Scotts mor? -Min mor elsker os, okay?
Okay. Fortsæt.
"Kære Pentatonix. I ønskes alle en glædelig jul.
Jeg skriver til jer fra Ghana i Vestafrika."
Mit navn er Kwame, og jeg er 13 år.
Og ligesom jer elsker jeg musik.
Det er min måde at forstå de traditioner og den kultur, der har formet mig.
Jeg elsker juletiden. Der hvor jeg bor, er der musik overalt på denne tid af året.
Alt er virkelig festligt i denne periode.
-Nå, hej. Hvad laver I? -Hej.
-Salat. -Hjælp din far.
Maden er en af de vigtigste ting ved julen i vores land.
Lav kelewele. Det er meget ghanesisk.
Hey. Ikke endnu.
Vi takker for denne mad. Lad dem, der ikke har mad, få mad og næring.
Ghana jollof. Velbekomme.
Velbekomme.
Selvom jeg ikke har noget jollof.
Jeg tager på markedet i dag. Jeg vil gå en tur igennem og ende på stranden.
Tager du ahenema-sandaler på til dit kenteklæde?
Er du sikker på, du har armene til det?
Måske ikke, men det bliver en sjov oplevelse.
Det får vi at se.
Okay. Se at komme i tøjet.
Okay, kom så.
En kente er en virkelig farvestrålende dragt fra vores hjemegn.
Vi er fra Ashanti-regionen.
Når man har den på, føler man sig kongelig.
Det er en royal klædedragt.
-Goddag. -Mester.
Min far er rapper. Han er min inspiration.
-Tak. -Velbekomme.
Ja, sådan.
Han har lært mig om moderne musik, der afspejler vores historie og kultur.
Og at i Ghana er festivaler en måde for folk at udtrykke sig på.
Det er den bedste tid på året.
Det er der, alle de vigtige ting smelter sammen.
Hvor jeg kommer fra, og hvem jeg er.
Jeg elsker, at musik ændrer sig med tiden.
Men jeg elsker, at ghanesisk musik har rødder i vores traditioner.
Det er juletid. Lad mig vise dig vores kulturarv.
Far, kom.
Uanset hvor man tager hen, samles mange generationer for at fejre.
Alle elsker musik. Min far siger, det også var sådan, da han var ung.
Han har givet det til mig, og jeg tager det med videre i livet.
Nu er det min tur til at skabe traditioner.
Jeg håber, at jeg en dag kan dele dem med den næste generation.
Han har ret.
Det er det, jeg elsker ved julesange.
De går i arv fra generation til generation,
men man kan gøre dem til sine egne.
Vi er alle vokset op med musik, men hvornår blev I vilde med det?
Jeg så fjernsyn og lyttede til musik med min mor og sagde: "Det vil jeg lave."
Så da jeg var otte år, meldte hun mig til sangtræning.
Samtidig var jeg også med i min første musical.
Og det var der, jeg virkelig fik smag for musikken.
Og jeg føler, det også er noget, jeg kan give videre.
Det lyder virkelig skønt.
Som otteårig ville jeg virkelig gerne synge.
Jeg sang altid, så min mor meldte mig til en revy med countrymusik.
-Fedt. -Hvor fint.
Så jeg klædte mig ud.
-Med et stort bæltespænde, en cowboyhat… -Wow.
…og jeg sang en George Strait-klassiker.
Det var så fedt at synge og se det gøre folk glade.
Så jeg blev vild med det og ville synge resten af livet.
Ja, også mig.
Jeg tror, jeg var fire eller fem.
I ved, at min far er kirkekorsleder. Han spiller musik og synger.
Jeg kan huske en dag, vi var i kirke,
og han sagde: "Lad os synge som derhjemme."
Jeg fik en mikrofon og begyndte at synge, og folk gik helt amok.
-Wow. -Jeg forestiller mig fireårige Matt…
Jeres historier får mig til at indse, at vi ikke kun laver et album.
Vi giver vores traditioner videre gennem musikken.
-Det er smukt. -Ja.
Det er så fedt at vide, at vores musik har rørt folk i hele verden.
Ja, det er virkelig fedt.
Jeg er næsten glad for, vi blev låst inde.
Hej, du. Hvad så? Ja, jeg har tid. Jeg er bare på arbejde.
Vi bør planlægge vores næste julefest.
Ja, jeg overvejer at klæde mig ud som sexet rensdyr.
Okay. Hvad med sexet julepynt?
-Kirstin, den her er til dig. -Hvad? Hold da op. Wow.
-Se engang. -Tak.
Det er en piñata.
De er noget helt særligt, når det er jul i Mexico.
Hvad mon der er indeni?
Kære Kirstin. Jeg hedder Natalia, og jeg bor i Mexico.
Det undrer dig måske, at jeg har sendt en piñata,
men jeg har hørt, at du også har familie i Mexico.
Og måske deler du min kærlighed til vores mexicanske arv og traditioner.
Natalia.
Kommer du ned og hjælper mig i køkkenet?
Hvad laver vi?
Tamales.
Kan du lide den?
Ja.
Og lidt salsa.
Det er altid godt.
Her i Mexico er julen en særlig tid.
Ikke kun fordi den er farverig og fuld af liv,
men fordi det er den tid på året,
der minder mig om, hvor dejlig en familie jeg har.
Hvem kommer ellers?
Min bror.
Okay. Eugenia.
Og din bedstefar.
Tito!
Ja. Det er kun Juan Carlos, der ikke kommer.
Jeg savner ham virkelig.
Selvom hele familien samles til jul,
er min bror gået glip af festlighederne de sidste tre år.
Han studerer i udlandet. Det er i julen, jeg savner ham mest.
Gaven skal være perfekt, for den er til min bror.
Bare jeg kunne se hans ansigtsudtryk, når han åbner den.
Den der.
-Vil du have den orange? -Ja.
-Og den og den, tak. -Okay.
Hvert år til jul deltager vi i posadas,
som fejres i dagene op til juleaften.
-Hej. Glædelig jul. -Hej. Velkommen.
Hej. Velkommen!
Det er godt at se jer.
-Velkommen. -Vi har en gave med.
Wow!
Jeg har buñuelos.
Vi synger vores yndlingssang "Las Posadas".
Ved du, hvad posadas er?
Nej.
Posadas repræsenterer Maria og Josef,
da de kom til Nazareth for at føde Jesusbarnet.
Det et en hyldest til kærlighed, husly og familie.
Juan Carlos og jeg elsker piñataer.
Vi grinede, da de gav mig bind for øjnene og snurrede mig rundt.
Han lod mig altid slå først, så han fik aldrig selv mulighed for at prøve.
Piñataen repræsenterer stjernen over Betlehem.
Ledestjernen, der fører os hjem.
At piñataen ledte min bror hjem, var den bedste julegave,
jeg kunne have håbet på.
Hvis din familie kommer fra Mexico,
håber jeg, at piñataen leder dig hjem, så du kan fejre højtiden med os.
Hvis du ikke kan komme til Mexico, håber jeg, du kan fejre med familie og venner.
At tilbringe tid med familien i juledagene er for mig julens sande gave.
Hvor var det smukt.
Jeg beholder den her.
Af og til har vi brug for hjælp for at kunne finde hjem.
At være sammen med ens familie og ens traditioner er vigtige i juletiden.
I min familie laver vi mad og bager sammen.
Vi mistede desværre min far, som var et vigtigt medlem af familien.
Vi har talt om, hvordan vi kan holde hans ånd i live,
og jeg tror, det handler meget om de historier, vi fortæller,
og de traditioner, vi holder i hævd.
Det kan være at lave tamales i køkkenet med buñuelos
-og hygge os som familie. -Ja.
Det er noget særligt at være sammen med familien til jul.
Især nu, hvor vores familier udvikler sig.
Som I ved, er jeg blevet gift.
Det var lige så vidunderligt at være sammen med Sarah, min kones familie,
fordi jeg fik indblik i, hvordan hun var vokset op og havde fejret jul.
Det er så smukt at høre.
Jeg har en datter, Kaia, og jeg glæder mig til at gøre tingene med hende
og være med til at skabe hendes juleminder.
Min hustru, Leigh, og jeg er med til at give hende nye familietraditioner.
Godt nok er vi ikke sammen med vores rigtige familie,
men I er som min familie. En familie, jeg har valgt.
Jeg har det på samme måde. Jeg elsker jer.
Jeg vil virkelig gerne læse hvert eneste brev.
Nu forstår jeg, at de er en gave til os.
De viser, hvad højtiden handler om.
Ja, og jeg er vild med, at det her glitrer.
-Mitch. Du bør læse det. -Ja, du har ret.
Det er fra DCappella,
en a cappella-gruppe, der elsker julen lige så højt som os.
"Glædelig jul, Pentatonix.
Vi har altid følt, at musik er med til at forene folk,
især henover julen.
Og det er derfor, vi elsker jeres julealbum.
Vi glæder os til det næste. Hilsen DCappella."
Hvor sødt.
De har ret.
Se bare på alle de breve fra hele kloden.
Vi har virkelig mulighed for at forene folk.
Det viser bare, at vi har så meget til fælles.
Uanset hvor vi er i verden.
Man kan bare se på os.
Vi har forskellige baggrunde og juletraditioner,
men vi kan samles og skabe en perfekt harmoni.
Og det er virkelig magisk.
Jeg tror, vi alle sammen tænker det samme.
-"It's a small world". -Vi må ud herfra.
Jeg mener "It's a small world".
-Gør ikke det igen. -Fjollerik.
"It's a small world"! Selvfølgelig.
Tænk, at jeg glemte det. Den sang har jeg hørt 117 gange.
Godt.
It's a small world
-Se der. Yes! -Utroligt. Vi er frie.
-Lad os komme ud. -Ja, kom.
-Endelig. Vi er frie. -Ja!
Vi er frie.
-Hold da op. -Vi er frie.
Wow.
-Yes! -Det var så lidt.
Tænk, at jeg er glad for at se dig igen.
-Det siger folk tit. -Ja.
-Ja. Vi gjorde det. -Ja.
I skal bare lige skrive under på, at jeg ikke udsatte jer for fare. Okay!
-Okay. -Okay. Nu er jeg ligeglad.
-Tak. -Farvel.
-Det skal I ikke tænke på. -Tak.
Jeg lukker lige butikken. Lukker og slukker.
Jeg er der om to sekunder.
Okay, så jeg låste dem inde.
Men jeg skabte også den perfekte situation,
så et af verdens bedste bands kunne finde deres julemagi.
De skulle bare låses inde med en million fanbreve og mindst mulig ilt.
Og det hjælper at have en god lydtekniker.
Det er sådan, man laver det bedste julealbum nogensinde.
Undskyld. Hvorfor er du her stadig?
Laver du et interview med dig selv?
Nej, det gør jeg ikke.
Du forsøger at tage æren for alt det her, ikke? Utroligt.
-Det er… -Ved I hvad? Lad ham dog få æren.
Hvis vi ikke var blevet låst inde, havde vi ikke lavet albummet.
Så, tak.
Og…
-Glædelig jul -Det var lidt skingert, men godt.
Jeg har spist oil down hele vejen igennem.
Må jeg smage?
Har Olivia Rodrigo mon et magisk postrum? Jeg har skrevet mange breve til hende.
Skar I jer også på papiret?
Matt sagde, han ville have en guitar, men jeg har fået fat i en cello.
Får jeg flybonus for rejserne?
Forstår I ikke meningen med ordet a cappella?
Ingen så mit tøj inde i postrummet.
Hashtag: SukkerstokSmart. Det trender allerede.
Wow.
Min mor har skrevet. "Har du fået mine breve?"
Ja, alle 42.
Brevene var fede, men skriv en mail næste gang.
Jeg er der lige straks. Jeg skal bare lige hente noget.
Det er bare…
Nej!
Hallo? Er der nogen?
Tekster af: Dorthe Pedersen