Downloaded from YTS.MX
ЗА МОТИВАМИ ЖИТТЯ НІКОДЕМА СКОТАРЧАКА. БЕЛЕТРИЗОВАНО.
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
«КРАЩЕ ПРОЖИТИ РІК ЖИТТЯМ ТИГРА, АНІЖ ДВАДЦЯТЬ - ЖИТТЯМ ЧЕРЕПАХИ»
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
СОПОТ НАШІ ДНІ
Прошу.
Чим я можу тобі допомогти?
Я пишу…
Знаю, що пишеш.
Ця вся історія
має стільки таємниць.
А я маю їх тобі розкрити?
Ви були для Нікоша дуже важливі.
Тебе ж не цікавлять ті моменти, коли я була для нього важлива.
Тебе цікавить вулиця.
Мене цікавить чоловік, якого вулиця досі пам’ятає.
На чиєму похороні було більше людей,
ніж на похоронах високопосадовців чи сучасних зірок.
Кажуть, що Нікош був не такий, як…
ну, знаєте, гангстери.
Не знаю, що означає це слово.
Знаю, що люди, які любили так себе називати, мертві.
Що ти з’ясував?
Наприклад, знаю, що Нікош народився в 1954 році.
Прекрасна журналістська робота.
Суворий батько, запрацьована мати,
проблеми в школі й у дворі.
Я старша сестра Нікоша.
Люблю цього малого гангстера.
І ненавиджу, коли він потрапляє в халепу.
А це наш менший брат, Марек.
Він небалакучий.
Ти найгірший у класі, Нікоше. Тато буде незадоволений.
Ідіть додому самі.
А ти?
Трохи пошляюся,
доки тато не спустив з мене шкуру.
Не забувай, дитинко,
що Тримісто в часи ПНР -
то не тільки патологія й бідність.
Передусім це контакт із Заходом.
Кожен західняк міг стати тут королем життя.
Але король життя ще не знав, що в цьому королівстві
є інша влада.
Стій! Міняємо гроші.
Що в Тримісті заправляють хлопці з міста.
Клієнт хотів обміняти валюту.
Перераховував, не вистачало.
Хлопець з міста додавав купюру, якої бракувало,
але вже до геть іншої пачки.
Типова афера.
Лайно!
А це слово…
Лайно!
…мало стати рефреном і головною лінією всієї історії Нікоша.
Лайно!
Я тебе люблю.
Куди ти дивишся, паршивцю?
Якби я не ховав гроші в трьох різних місцях,
мені б і на водку не вистачило.
Я пригощаю.
Водки!
ЧИСТА ВОДКА
А ти як собі думав?
Що ми німців пригощаємо водкою, співаємо їм пісні, ге?
Віддай мої гроші.
Лайно.
Гей!
Узяти його! Я маю ганятися за ним, чи що?
Щоб ти ще раз приніс мені двійку зі школи…
Може, не так сильно?
Усе було не так, дитинко.
Нікодем жодного разу не підняв руку на свого батька.
Завжди знаходив інший шлях.
Може, не так сильно.
Суворе виховання проросло в Нікошеві добротою.
З якоїсь причини в його житті дуже важливу роль відіграли вікна.
Але коли він пролізав у вікно,
завжди тікав з кімнати з видом на війну.
Хочу обміняти гроші.
-Звідки ти їх узяв? -Заробив.
Знаю ваші трюки. Тому навіть не пробуй.
А ти хто такий?
Нікош, хлопець з міста.
Ти не хлопець з міста.
Ще ні.
Звідки ти взяв гроші?
Знаєш, як тато відреагує?
Не хвилюйся.
Ви ходіть до школи, а я буду заробляти для вас.
ҐДАНСЬК - 1973 РІК
НЕ ПРАЦЮЄ! НЕ ВИКОРИСТОВУВАТИ!
Уперед!
Не забувай.
У регбі як у житті - як не передаєш, не забиваєш.
-Що? -Роби передачі, курва!
Не вказуй мені, що робити.
Найкращим другом Нікоша в той час був Комо.
Тоді в місті заправляли регбісти.
То була справжня армія.
Удень вони грали в регбі, а вночі охороняли бари.
Тоді всі з ними рахувалися.
Слухайте, хлопці.
Тактичний план такий.
Спочатку атакує ця сторона.
Потім тактичний план змінюється,
і атакує…
ця сторона.
І, курва, робіть, як я сказав.
На, можеш продати.
Ану, рухайтеся, курва! Раз-два!
Казали, що на лівому фланзі він був як ураган.
Неможливо було стримати.
Але це необов’язково було правдою.
О боже.
Не пощастило.
Авжеж.
Курва, трясця, пішла ти нахрін…
Хто це?
Сам пішов нахрін! Якого біса, курва?
Колишня Клякси.
Але недавно…
Недавно була теперішньою, а тепер уже колишня.
Курва! Довбаний придурок!
Думаєш, тобі так, курва, можна?
Пішов ти! Курва.
Чекай. Моє волосся.
Що таке?
Ти вже?
Так, а що?
Ну, я сподівалася, що це триватиме хоч дві хвилини.
Колись робив це з жінкою?
Ні з жінкою, ні з будь-ким іншим.
Який свіженький мені попався.
Знаєш, може, це й не тривало дві хвилини,
але таких двохвилинок я з вісім за ніч можу забацати.
-Так? -Звісно.
Приємна різниця з колишнім.
Я ще тебе побачу?
Мої люди тебе знайдуть.
Друже, сьогодні тобі, певно, доведеться пропустити танці.
Твоя жінка була ніжніша.
-Що ти сказав, курва? -Гей, панове, спокійно. У чому річ?
Не бийтеся, а займайтеся справами, добре?
Якими справами, Нікоше? Цей хам образив мою наречену.
Ну, раз образив твою наречену, це все міняє.
Курва!
Усе, заходьте.
Просто прекрасно, курва.
Браво.
Стілечки.
Стілечки забракло, аби ти майстерно все розрулив.
-Знаєш, що він сказав про його наречену? -Насрати, що він там сказав.
У нас тут є кращі справи. Тримай себе в руках.
Вали звідси.
Дай сюди. Отак.
Курва.
Ти коли-небудь чув про золоту лихоманку?
Ага. Було щось таке на Алясці.
У нас теж є своя лихоманка.
Але бурштинова.
І в нас є своя Аляска.
Нікош точно знав, у кого які потреби.
І як їх задовольнити.
-Годинники з НДР. -Клас.
Як там розкопки?
Дай спокій. Тут майже нічого нема. Скоро до Австралії докопаємо.
-Чудово. А це? -А з цим до Мєтека.
Знав, кого уникати, кому дати та звідки взяти.
Я візьму.
Знав, що добре провернути вигідну справу.
А ще краще…
-Сподіваюся, вони не липкі. -Ще ні.
…кілька вигідних справ.
А головне, знав, кому треба відстебнути.
А ти б скаржився?
Гей, знайшли!
Щоб копати бурштин уночі, треба багато світла.
Звідки в нас були лампи?
Чешеку, курва, ану, світи сюди. Це тобі не «Лебедине озеро».
Умієш шпрехати німецькою?
«Я».
Ти, курва, хто ж іще?
Серйозно, Нікоше.
Учи мови.
Інакше не виживеш.
Знаю.
Там буде Комо та ще кілька хлопців з міста.
Будь обережний, ти не вдома.
Тримайтеся разом і працюйте в групі.
У білих рукавичках.
Зрозумів?
БУДАПЕШТ – АВТОВОКЗАЛ
-А якщо обставини… -Незважаючи на обставини.
Сподіваюся, ти зрозу…
Хрін він зрозумів.
У 70-х роках
Будапешт був місцем, де Схід зустрічався із Заходом.
Якщо в тебе було добре місце на розі в Будапешті,
біля твоїх ніг був цілий світ.
Нікош був просто створений для того, щоб стати там королем.
БУДАПЕШТ - 1975 РІК
За якийсь час вони стояли на розі кожної вулиці біля вокзалу Келеті.
Там проходили сотні туристів і бізнесменів з усієї Європи.
Обміняти гроші?
Так, давай.
Усі хотіли обміняти іноземну валюту на форинти.
Скільки було бандитів, стільки й способів обману.
Дякую.
Скільки було приїжджих, стільки було наївних.
Обміняти гроші?
Обмін валют?
Як ні, то ні.
Чого зразу не казав, що ти з Польщі?
Ми шукаємо Нікоша.
-Чого ви від нього хочете? -Хочемо приєднатися.
А ви хто такі?
Я Анджей з Ожарова. А це Маґі з Прушкова.
Я Нікош.
Шана тобі. Якщо дозволиш, будемо брити гроші тобі на славу.
-Так? А що ви вмієте? -Гей.
Тут якась помилка. Ви мені недодали.
Я не дурний, ясно?
Що таке?
Не знаю.
-Курва. -Ушиваймося.
Лайно!
КЛУБ «МАРИЛЬКА» ҐДАНСЬК
Час від часу Нікош повертався з Угорщини до Триміста.
Він так довго оббирав західняків,
що сам став на них скидатися.
Не дивися на нього. Це гангстер.
Згодом він часто казав, що закохався в мене з першого погляду.
Чому ти тепер так мало їси?
Це мало.
Так.
Коли народився Пйотр…
Пйотруш.
…для Нікоша це був найщасливіший день його життя.
А мені не вистачало сміливості визнати, що в моїй голові вже тоді жили демони.
ҐДАНСЬК-ВЖЕЩ 03.11.1977
Нікош дуже добре вмів приховувати свої справжні емоції.
Ніхто не знав, про що він думає, що відчуває, що переживає.
Ніхто не бачив його наскрізь.
Глянь, хто прийшов.
Я домовився з Кляксою про продаж валюти та дрібну контрабанду.
Тут діють певні правила.
Але ти почав продавати машини та бити місцевих.
Поліція почала тут усе рознюхувати
й учора забрала двох моїх людей.
Ти або закінчуєш із цим…
Або?
Геть звідси!
Негайно!
Ковбой їде по прерії.
Раптом помічає вдалині дим.
Думає: «Прекрасно, поїм чогось гаряченького».
Припускає коня до табору.
Але під’їхавши ближче, помічає,
що дим іде не від теплої їжі,
а від сплюндрованого та спаленого трупа.
Приїжджає на місце, злазить з коня, роззирається.
Раптом помічає якийсь рух.
Підходить ближче й бачить чувака
зі стрілою в грудній клітці.
Тут.
Нахиляється і питає його:
«Боляче?»
А той відповідає:
«Лише коли сміюся».
-Знаєш, чого він хотів? -Ні.
Ти зрозумів, що він сказав?
Жодного слова.
Саме тоді зародилася банда злодіїв під керівництвом Нікоша.
І хоча Нікош уже багато чого побачив,
після повернення з Будапешта він ні на кого не дивився так само.
Десь у 1977 році він продав свою першу крадену машину.
ҐДАНСЬК - 1978 РІК
Привіт, красунчики. Хочете пришвартуватися?
Я казав, що тебе знайду.
Казав, що твої люди мене знайдуть.
Знайомся…
Я не хочу!
Чому?
Ніколи не плати мені за с…
Це ти ніколи не вказуй мені, що робити.
Ну як? Подобаюся тобі?
-Дуже. Але спершу мені треба… Ну, знаєш. -Добре.
Показати тобі, яка я гнучка?
Курва.
Курва. Тихенько. Це мій старий.
-Іди в кімнату. Давай. -Мені треба в туалет.
Слухай. Він зі служби безпеки та пияк. Краще почекай.
Мені все життя казали, що робити.
Усі боялися. Тато боявся, що…
буду якимсь гіршим.
Учителі боялися, що…
буду відставати від норми.
Курва.
Привіт, песику.
Вибачай, друже.
А я вважаю, що краще прожити рік
життям тигра,
аніж 20 - життям черепахи.
Я не хочу жити як черепаха.
Я хочу бути як тигр.
Думала, як олень.
Як там, Ромео?
Готовий до вистави?
Що так смердить?
То твій пес.
Він сильно пищав. Я б із ним вийшов, але не міг, ну, бо…
Він не витримав.
Але ж він плюшевий.
Що це за гівно?
-Це ж твоє. -Ні, не те.
Оце.
Із Заходу.
Моряки дали.
Кинь це.
Я буду королем цього міста.
Буду як тигр.
Нікого не боятимуся.
-Як тебе звати? -Мілена.
Відсьогодні ти Чорнява.
Пускай коріння.
Та пам’ятай, що тепер тут швартуюся лише я.
Як усе пройшло?
Тебе це не обходить.
Я сам вирішую, що мене обходить, а що - ні.
Ось яким був Нікош.
Не любив, коли йому казали, що робити.
Пиши правою.
Певно, тому, що всі намагалися це робити.
Ґданськ - вільне місто.
Правою, я сказав.
Батько казав йому не писати лівою рукою.
Дружина - не хвилюватися.
-Не хвилюйся за мене. -Точно?
Клякса казав не влазити в халепу.
І дозволяти керувати тим…
Нікоше!
…хто дає йому заробити.
Тут не можна курити.
Відколи?
Уже десять років.
А коли скасують цю дурну заборону?
Чорнява стала Нікошевою принцесою?
Цього я не знаю.
Але знаючи його, принцес йому багато не бувало.
І тоді з’явилася вона.
Ясна річ, не без наслідків.
Хіба я не мала бути твоєю принцесою?
Яка нахрін Чорнява.
Я Мілена!
Не нервуйся.
Бо з’являться зморшки.
Будь ласка, поговорімо про це.
Я все витримаю. Усе стерплю.
Але не хочу, щоб мене обманювали. Хочу знати правду.
Але…
Хто та шльондра?
Вона не шльондра.
А Халінка.
Порядна жінка. Та ще й сестра Чулого Романа.
Не знаю ніякого чулого…
Справді? Сестра того самого Чулого Романа?
Так.
Ну, тоді ще раз.
І тоді з’явилася вона.
Повна протилежність першої дружини Нікоша.
Душа компанії.
Утілення класу.
Усі в Тримісті мріяли зануритися в її пишні…
Коси?
Коси.
Нікош завжди отримував, що хотів.
Бував сором’язливим, але коли танцював…
А танцював він чудово.
…жодна не могла перед ним устояти.
Нікош не вмів танцювати.
А як хтось стверджує протилежне,
не вірте.
Я й так закохалася в нього з першого погляду.
Нікош.
Халіна Островська.
Що ти тут робиш?
Прийшла розважитися.
Тобі пощастило, у нас найкращий столик.
Якщо хочеш…
Це найкращий столик?
Якщо хочеш, менеджер дасть нам столик біля вікна.
Ти багато чого можеш.
Не я.
А мій брат.
Мій брат усіх знає.
Чудово виглядаєш.
Чим ти займаєшся, Нікодеме?
Спитай брата, раз він усіх знає.
Я тебе питаю.
Працюю в тій же сфері, що й твій брат, тільки в меншому масштабі.
Ти мені подобаєшся.
У мене двоє дітей.
А мій брат призвичаїв мене до розкоші,
тож ти або ставишся до мене серйозно,
або…
А в мене є син. І з тещею ми близькі.
Переживемо.
Халінко, щось ти мало їси.
Так.
ПІСЛЯПОЛОГОВА ПАЛАТА
Наталка.
Ти міг би вкрасти таку тачку?
Теоретично, так. Практично, ні.
-Чому тоді не вкрадеш? -У свояка красти?
Якби вона була не моя, скільки тобі треба часу?
Моїй людині знадобилося б менше хвилини.
Ти маєш бути дуже багатим, Нікоше!
Так. От тільки було б що красти.
Я щось для тебе придумав.
Зупинися.
Отак ми зараз одягаємось у Швеції.
Сміливо.
Знаю хлопців, які йшли самі на п’ятьох,
але яким забракло сміливості вдягти оце.
А ти сміливий, Нікоше?
Тобі вистачить сили таке носити?
Маєш яйця, швагре?
Кажуть, кожна велика кар’єра починається з добре пошитого піджака.
ҐДАНСЬК, ЄЛІТКОВО - 1979 РІК
Я дав молодій парі велику позику. Привіт!
Халіна й Нікош відкрили мале казино, куди приїжджала вся верхівка Триміста.
Чиновники, священники. Слава Богу!
Привіт, сестро!
Міліціянти, купа бандитів і контрабандистів.
Дай нам хвильку.
Хто з них хто? Тоді це не мало значення.
Нікоше!
Познайомлю тебе з Нікошем.
Це Марек Скріпка.
Тому він такий кріпкий.
Давненько я не чув цього жарту.
Уже десь годину.
Може, бо це капітан Марек Скріпка з воєводської комендатури міліції.
Роман каже, що в нас може бути спільна справа.
Я п’ю водку з усіма прокурорами.
Моя дружина керує відділом комунікації.
Нехай Нікош і не був поліглотом.
Нехай і не мав дипломів про вищу освіту.
Але фантазії йому не бракувало.
Власне, зараз у його голові поєднуються три факти.
Перший: у нього є банда, що краде автомобілі.
Другий: я можу залагодити справи про крадіжки.
І третій: моя дружина…
Я мушу красти.
Виходу нема. Мушу більше красти, пане капітане.
Курва, це так примітивно.
Скріпка, якщо не бреше,
узаконить кожну нашу транзакцію. Нам лише треба…
Саме так.
А що сталося з вікном?
З вікном?
Ага.
Ворона влетіла.
-Ворона? -Ага.
Мало яйця не знесла, але я її вигнав.
Супер. Вікно я собі нове вставлю.
Якщо в тебе будуть ще якісь автівки, дай знати.
У клубі всі такі хочуть. Розкуплять усе.
У тебе є ломи, пилки?
Добрий день.
Паспорти, будь ласка.
Товари везете?
«Цвай»…
ящики апельсинів.
Що?
Що відбувається?
-Він мене зрозумів. -Ти про що?
Починаю говорити по-їхньому.
А що зі знаряддям?
Ти на ньому сидиш.
ГАМБУРГ - 1980 РІК
Перший крок: крадіжка автомобіля.
На рубежі 70–80-х років це було
неймовірно просто.
Ось. Три машини, усі готові.
-Роздай хлопцям. Побачимося в Сопоті. -А ця?
На цій ми самі поїдемо.
Здається, я зламав запалювання.
Як заглухне, може й не завестися.
Не бійся. Хлопче!
З’єднайте дроти, щоб не стати на кордоні.
Другий крок: перетин кордону.
Німецькі прикордонники не могли впізнати фальшиві документи,
бо тоді, на щастя для нас, ще не було заходів безпеки.
Якщо не ставалося несподіванок,
автомобіль перетинав кордон без жодних проблем.
Третій крок: легалізація.
У Тримісті деякі майстерні працювали цілодобово
й ніколи не приймали справжніх клієнтів.
Дякую, дорогенька.
Пусті реєстраційні документи діставала дружина Скріпки.
Через 24 години машина мала новий вигляд,
нові номери, справжні документи та була готова до продажу.
Перед продажем Нікош патрав кожну машину.
Шефе, ось радіо.
Бо нащо продавати цілу машину, якщо можна продати кожну деталь окремо?
Четвертий крок, продаж.
Добрий день, пан Нікодем?
З таким попитом можна було проводити аукціон.
Нікош.
Ми із сином приїхали з Варшави,
бо чули, що у вас можна вигідно купити машину.
І безпечно.
Можна, вигідно й безпечно.
Польські, західні, гарні, швидкі. Якщо повезе, то гарні, швидкі й західні.
Добре сказано, ге?
Так. Я в Ґданську вперше.
-Так. -І як вам тут?
Ну, тут дихається вільно.
Я дуже поважаю Леха Валенсу. Він неймовірний.
Скільки він зробив для країни, поляків…
То що з автомобілем?
Треба з тих більших. Для таксі. Так.
Мій батько їздив, я їжджу.
І син буде їздити.
Син?
Щось ти не схожий на майбутнього таксиста, друже.
Га?
Чим хочеш займатися?
Ну, скажи йому.
Залученням коштів.
Рух був такий, що ми могли красти машину по кілька разів.
У 1980 році Нікош купив на ім’я батька помістя в Орлі.
За ним доглядав його молодший брат Марек.
Це був новий дім.
Хлопці знайшли в порту. Спортивний костюм із крокодилом. Ось.
Жилося там як на американському ранчо.
Тільки виглядали ми трохи інакше.
Ніхто не знав, де кінець і початок родини Нікоша.
Нікош дбав про всіх однаково.
Хто та шльондра?
Чекай. Волосся.
Звідки вони в тебе?
Без поняття.
Мої.
Ні.
Мої.
-Я знайшла їх у твоєму піджаку. -Припини! Вони не мої.
Перестань, це не мої!
Ти справді не розумієш?
Я ж комерсант.
Бізнесмен. Знаєш, чим займається бізнесмен?
Рекламує свої продукти.
Я ходяча реклама свого бізнесу.
У мене 200 годинників на продаж.
І один ношу, щоб ним хвалитися.
Гарно пахну?
У мене цілий фургон, напханий такими ароматами на продаж.
Один теж завжди ношу при собі.
Серйозно? Два хлопці балакають про парфуми?
-І я маю в це повірити? -Так, курва! Так!
А тепер скільки в тебе годинників?
Заспокойся. Курва! Я випадково поцупив у німців контейнер із трусиками.
Я роблю це все для тебе.
Чому ці нові німецькі труси смердять якоюсь шльондрою?
Ти ж знаєш, які ті німці.
Я хочу розлучення.
Ну ж бо!
Швидше!
ҐДАНСЬК - 1982 РІК
Що то за подача, партачу ти?
Не вміють грати у футбол.
Бігають як баби, спотикаються об усе підряд.
Куди?
Чекайте. У вас є запрошення?
Думаєш, йому потрібне запрошення? На третю лігу?
-У якій лізі, думаєш, він грає? -На VIP-трибуни потрібне запрошення.
-Що таке? -У нього нема запрошення.
Я його запрошую.
Ходімо.
Я запрошую людину, а її не впускають?
-Спокійно. -Що спокійно?
Ми ще сюди повернемося.
Добігає кінця сезон 1981/82.
Цілковите падіння.
«Лехія», гордість узбережжя, вилітає в третю лігу.
З такими блазнями хрін нам щось світить!
Брутальна правда про «Лехію» в цьому сезоні.
Не було боротьби, не було ресурсів,
не було взагалі ніякої майстерності.
Візьми.
Знімай.
Тримаєш?
СЕЗОН 1981/82
-Добрий ранок, пане президенте. -Добрий.
Господи.
-Ви підготували мені папери? -Ще ні.
Що вам не зрозуміло? Сьогодні - значить сьогодні.
-Так. -Не вчора, не завтра.
-Зараз же підготую. -Сьогодні.
СЕЗОН 1982/83
Знаєш що?
Вище.
Добрий день, пане Нікодеме!
Панове, Нікош. Тримай, любонько.
Чудово.
Дуже гарно, панове. Трошки вище.
Вище.
Панове!
«Лехія Ґданськ» - назва, яка має викликати страх.
Не думаю, що вам бракує майстерності.
Може, вам просто бракує…
мотивації.
Ге?
У нас вийде!
Так!
А на тебе чекає перед клубом нове «рено».
За що?
Аби за що.
Знаєш, за що.
Побачимося нині на комітеті.
Сюди.
-Прошу. -Дякую, любонько.
На прохання тренера Махальського
рекомендую Нікодема Скотарчака на посаду тренера секції регбі.
Хто за?
Повідомляю, що на прохання клубу
пан Скотарчак отримує паспорт,
що дає йому право на навчання і тактичну роботу за кордоном.
Такі справи.
Якщо це все, можемо закінчувати.
Секундочку. Скажіть мені, панове…
що таке з нашим футболом?
Третя ліга?
У Ґданську?
-Вам не соромно? -Граємо, як кошти дозволяють.
Ні.
Люди обожнюють футбол.
Якщо дасте їм футбол хорошого рівня, вони полюблять вас.
Розумієте? Вас.
Хто сказав, що не можна мати всього?
То?
За майбутнє.
БКС «ЛЕХІЯ»
Тим часом Нікош завозив у Польщу кілька десятків авто щомісяця.
Але майже всі зароблені гроші він інвестував у клуб.
На.
-На. -А ти хто?
Кароль Поплавський. Мене купили в «Краковії» для вищої ліги.
Так? Хто тебе купив?
Цей чоловік.
Я тебе купив?
Так. Мене вам порекомендували.
Якщо я тебе купив, значить, ти добре граєш.
І… на!
Нікош діставав спортивне знаряддя і купував гравців.
А якщо хтось хотів до нього достукатися,
йому потрібна була дуже міцна…
опора.
За два роки «Лехії» вдалося вийти з третьої ліги в першу
й виграти Кубок Польщі з футболу.
-Курва, віддай пас! Пас! -Ні, не віддавай! Біжи!
Але то були матчі!
Із «Заґлембє», «Шльонськом», «Рухом»! А який фінал із «П’ястом Гливиці»!
Так!
Геть з поля!
Ще довго казали: «За Нікоша було б пенальті».
«Лехія Ґданськ»!
Так!
Настав цей великий день. Це неймовірно!
Володар Кубка Польщі, ґданська «Лехія»,
зіграє матч-реванш у Кубку володарів кубків
з видатним туринським «Ювентусом».
А в складі видатних б’янконері з тренером Трапаттоні
такі зірки, як Такконі, Ширеа, Кабріні, Пранделлі, Россі, Бонєк
і запасний Мішель Платіні.
Мої орли! Курва!
Я завжди у вас вірив, мої любі хлопчики!
Тепер це геть інший клуб.
Якщо будете чемні,
може, відведу вас до своєї вітрини з кубком, щоб ви могли побачити…
А ви до кого?
…сфотографувати, хто що хоче.
Пане Нікодеме, наступний сезон удасться?
Кращих питань у вас немає? Я б не хвилювався про наступний сезон.
Панове, дайте мені буквально 30 секунд, зараз повернуся до вас.
Кляксо!
Як справи?
Як мешканець цього міста я…
Бачив?
…тобі дуже вдячний за все, що ти зробив для клубу.
-Дякую. Знаєш, як мені це вдалося? -Як? Слухаю.
Не послухав тебе й зробив усе навпаки.
Ти казав лишатися в тіні.
А я засвітив усе світло.
Так, але…
дороги назад уже немає.
Знаєш, футбол, матчі…
Це все забавки, щоб нас усі любили.
Хотіли футболу? Я дав їм футбол. Хотіли Бонєка? Без питань! Привіз Бонєка!
Але справжня забава…
зовсім в іншому місці.
Бувай. Бережи себе!
Панове!
Настав цей день. Нікодем Скотарчак - найбагатша людина Триміста.
Щомісяця привозить майже 100 крадених авто.
Нікош став королем контрабандистів, якого ще світ не бачив.
Навіс! Марек Ковальчик отримує м’яч.
Пробиває! Такконі безпорадний…
-Гол! -Гол!
Нікоше, тобі дякує ціле Тримісто!
Знаєте, що найкраще у званні почесного громадянина Ґданська?
Добрий день.
Безплатний громадський транспорт.
Так добре мати керівника.
Ага.
Я дуже пишаюся тобою.
Нікош спеціалізувався на так званих «крадіжках на замовлення».
Суть у тому, що звичайний німець, як я,
просто віддає своє авто Нікошу.
Нікош легально перевозить авто в Польщу, робить дублікати ключа
й документи на авто.
Ключі повертаються в Німеччину,
німець заявляє про крадіжку автомобіля
і отримує страхову виплату,
а також відкат від Нікоша.
Заробляють усі, збитки несе тільки страхова компанія.
Ваша касета.
Дякую.
-Приємно мати з вами справу. -Так. Дякую. До побачення.
Добрий день.
Можемо поговорити?
Каспар, Мельхіор і Балтазар.
Ми вже півтори години чекаємо.
А цей чоловік з поліції.
Пам’ятаєте нашу зустріч вісім років тому?
Пйотруше!
Поперекладай для тата.
Добрий день.
Мій тато не знає німецької. Я буду перекладати.
Дивовижно, як вам удалося без знання мови організувати такий успішний бізнес.
Ви приїхали помститися?
Ви про інцидент у Будапешті? Забудьмо про нього. Я був там неофіційно.
Мене й установу, яку я представляю, цікавить те, чим ви займаєтеся зараз.
Його цікавить те, що ти робиш зараз.
Керую легальним магазином.
У мене купують поляки, німці, пів Європи.
Я навіть найняв німкеню, Ельзу.
Німець не дав їй роботи, то поляк дав.
Вам не соромно?
-Скільки тобі років? -Вісім.
Скажи татові, якщо я зараз його посаджу,
тобі буде 23, коли він вийде на волю.
Тату, він хоче посадити тебе в тюрму.
Іди в магазин.
Тато вже трохи розуміє.
Ми знаємо, що ви робите та в якому масштабі.
Дуже дякую.
Є два варіанти.
Або ви з нами співпрацюєте,
або ми зробимо все, щоб посадити вас за ґрати.
Дуже дякую.
Хіба ви не хочете бачити, як ростуть ваші діти? Не з-за ґрат.
Дуже дякую.
До побачення.
СКОТЕКС ЕЛЕКТРОНІКС
Хто то був?
Жабка.
Термін «жабка» походить від кольору німецьких поліцейських авто.
У нас проблеми?
Я і проблеми?
Бо в мене є одненька.
У гаражі.
Найновіший «гольф».
Німці поставили новий замок запалювання.
Його не заклинити й не замкнути накоротко. Не можу зламати.
Якщо й інші виробники так зроблять, кінець крадіжкам за дві хвилини.
Так?
Такі куриш?
Ага.
Чудово, бо ми звідси не вийдемо, доки не розберемося, друже.
А що, як…
цю штучку прикласти до цієї штукенції?
Ні, ця штуковина не влізе в цю дірку.
Тоді я не знаю.
Що?
Нащо тут замок?
Це захист від крадіжки пального.
Чим він відмикається?
Ключем запалювання.
Чого ми довбемося над тим замком,
якщо можемо розібратися з цим.
Вони однакові.
Відмикаються одним ключем, тому без різниці.
Теоретично, так.
Практично, ні.
Замок запалювання для того, щоб не вкрали машину за 50 000 марок.
А кришка паливного бака, щоб не злили бензин на кільканадцять марок.
Так.
Не думаєш, що німецькі конструктори
могли захотіти трохи зекономити на кришці паливного бака?
Усе сходиться.
Ключ запалювання такий же, як ключ від бака.
Але замок на кришці паливного бака
має на два язички менше, ніж замок запалювання. Дивися.
-Це значить, у нас є три чверті ключа. -Дві треті.
Ще краще.
Вийшло!
Саме так, курва!
Ось як це робиться!
Думай головою, воруши мізками, розумієш?
Забудь про довбану брутальну силу!
Курва!
Ми випередили ці чортові часи!
Ура!
Так!
-Так! -Так!
Благословення!
Ви що, почали без нас?
-Хо-хо-хо! -Татку!
Тебе не впізнати.
Ходіть, Пйотруше, Наталко.
-Ви були слухняні? -Так!
Ви певні? Байдуже, у мене щось для вас є.
Увага!
Браво!
Моя ж ти морда.
Прекрасно.
То ти отримала всі аліменти?
-Ясна річ. Так. -Усе добре?
Я вважаю, що ти отримуєш замало. Що таке чотири тисячі злотих?
Але ж ти!
Нікодеме, хочу познайомити тебе з моїм новим другом.
Войцех, Нікодем.
Нікош.
Я дуже вражений тим, що ви робите
для нашого міста. І для клубу.
А та ваша інша робота…
Дуже поважаю.
Войтуш хотів сказати, що, як маєш якусь роботу, він радо за неї візьметься.
Питання, чи Войтуш був слухняний цього року?
Як проклятий.
Може, Миколай щось і влаштує.
Ми ж родина, зрештою.
Дякую.
-А ви вже чули оце? -Що, знову?
Не «що, знову», а красива історія. Слухайте.
Він точно нічого не допетрає.
Святвечір на Ноєвому ковчезі.
Усюди ті всі серучі тварини.
Гівно на гівні, та ще й екзотичне,
ну, бо в них же там не було…
Страшна історія, але…
І посеред цього всього той Ной… Слухайте.
«Боже, може, ти б міг послати мені якийсь знак».
І раптом…
Ной весь такий здивований. Це ж човен, посеред моря.
Але підходить до дверей.
«Хто там?»
Гіпопотам!
Молодець!
Дай п’ять, мамусю!
ДЛЯ ЛЮБОГО ТАТКА
Й. С. БАХ
Бах!
Як справи, сестричко?
Веселих свят, любий.
Дякую. І тобі.
-Щось ти сама не своя. -Та ні, усе добре.
Я ж бачу, що щось не так.
Я закохалася.
Хто цей щасливчик?
Він допомагає мені в антикварній крамниці.
Дуже добра людина.
Ти ж знаєш, що не мусиш там працювати. Якщо хочеш, я і йому знайду роботу.
Ти дуже хороший, Нікоше.
Кожній близькій людині ти дав щось особливе.
Ти Миколай для всього світу.
Ні про кого не забув.
Не розгорнеш подарунки?
Німецький.
Для самооборони.
Мені більше подобається справжній, Миколаю.
Дуже гарне.
Це ти гарна.
Знаєш, чому ти мені подобаєшся, Миколаю?
Ти живеш в іншому світі.
У тебе є інша сім’я.
Ти б міг легко забути про мене.
Але не забуваєш.
Відчуваю, що я для тебе хтось.
Що цей дім для тебе такий же важливий, як той.
Можу розраховувати на тебе.
Незважаючи на те, як мало в тебе часу…
Дурненький.
Добрий вечір.
ПУНКТ ПРОПУСКУ ПОЛЬЩА - СХІДНА НІМЕЧЧИНА
Є щось у багажнику?
Курва!
Вийдіть з автомобіля.
Руки на дах автомобіля.
Нікоша не посадили.
Його просто оштрафували.
І забрали паспорт.
Як можна отримати дозвіл на проживання в Німеччині?
Одружитися з німкенею.
-Привіт, Нікоше. -Привіт.
Що сталося?
Вийдеш за мене?
Що?
Я люблю тебе!
Ну, усе.
Ти мій гангстер.
Добре.
Ельзо, перестань. Припи…
Ти не забагато їси?
Усе добре.
Ні, до сраки…
Це велика честь вітати вас усіх тут.
Так.
Я манав.
У житті Нікодема вікна відігравали…
Зрештою, я вже це казала.
Нікоше!
Як перетнеш кордон, не зможеш повернутися в Німеччину.
Повернуся. Ще не знаю як…
але повернуся.
У 1985 році почалися арешти.
Так, посадили всіх.
Перевізників.
Навіть нового хлопця другої дружини Нікоша.
Хлопців з «Лехії», які з ним працювали. Усіх.
А Нікоша?
1985 РІК ОРЛЕ
-Алло. -Тікай.
І то негайно!
Татку, зробиш мені млинці?
Авжеж, золотце.
Ти їдеш сьогодні на роботу?
Як і щодня, мишко.
Скільки тебе не буде?
Якусь хвильку.
Тримай.
-Поїж у бабці нагорі. -Добре.
Коли ти повернешся?
Дуже скоро.
Я не бачила тата весь наступний рік.
ҐДАНСЬК, ЄЛІТКОВО СВЯТВЕЧІР
-Добрий вечір. -Добрий вечір.
У нас є ордер на обшук.
Ми підозрюємо, що в цьому домі перебуває розшукуваний Нікодем Скотарчак.
Ти знаєш, де татко?
Справжня родина пізнається в біді.
А знаєш, де його схованка?
Пане лейтенанте, у комині нічого немає.
Добре. Забирайтеся звідси.
Кажуть, що з родиною добре виходять тільки фотографії.
У випадку родини Нікоша
це необов’язково мала бути правда.
Сільвіо з’явився в житті Нікоша в 1986 році.
І хоча його стиль був зовсім інший, багато років був його співробітником.
Найближчим співробітником
і правою рукою Нікодема.
Коли я два роки сидів у Вронках,
у мене був такий дружбан
на кличку Піноккіо.
Знаєш чому?
Бо він
щодня
рівно, як по годиннику,
о восьмій ранку,
шліфував свого прутня.
Сільвіо.
Усім привіт.
Що це за прекрасні дами?
Катажина й Маґдалена. Обидві, ясна річ, дуже хотіли познайомитись із шефом.
Особливо Маґдалена.
Постривай.
…Скотарчака, обвинуваченого в крадіжці авто й масштабній контрабанді.
Усіх, хто може надати інформацію про його місцеперебування,
просять зателефонувати 997 або в найближчий відділ міліції.
Алло.
Шефе, що відбувається?
Ми покладемо тіло нашої сестри в могилу. Бо Христос першим
воскрес із мертвих і оновить наші смертні тіла за своїм образом…
Не розумію, курва.
Щось узагалі відомо,
чому вона це зробила?
Бо я завжди…
замислююся…
що коїться в голові такої людини…
яка відбирає собі життя?
Усі найближчі мені люди вмирають.
Тільки мене удача ще чомусь не покидає.
Що тепер, шефе?
Га?
-Питаю, що тепер… -Їдь.
В ім’я Отця, і Сина, і Святого Духа. Амінь.
Мій клієнт Нікош Скотарчак народився в 1954 році в Данцигу.
Ось свідоцтво про народження його матері Марії Флюгель.
Батько - поляк.
Щоб він не відрізнявся від інших дітей, мама виховувала його по-польськи.
А тепер мій клієнт хоче повернутися на лоно своєї справжньої батьківщини.
Ось, будь ласка.
Він зовсім не розмовляє німецькою?
«Цвай» ящики…
ФЕДЕРАТИВНА РЕСПУБЛІКА НІМЕЧЧИНА
Я занюхав ковбаски?
Привіт!
Привіт.
Це Сільвіо. Як ти, але працює в Польщі.
Хороша людина.
Курва, але у вас тут добре.
Щось роздощилося.
Та пофіг!
Як гордий громадянин Німеччини з корінням у сім поколінь,
заявляю, курва, що ми повертаємося в Гамбург!
Ура!
Сільвіо.
Курва, смішно тобі?
То, курва, смійся!
Ану, смійся, курва! Смійся!
Ти здурів?
-Я просто засмучений. -Заткнися.
Ти так хочеш вести бізнес у Рейху?
Курва… Він мене засмутив.
Заспокойся.
Не знаю, звідки Нікош узяв Сільвіо,
але звідки би він не був, ніколи не був одним із нас.
Не був хлопцем з міста.
Те, що наш Нікош мав переховуватися, не означало, що його справи йшли гірше.
Після винаходу методу з кришкою бака в Польщу ввозили понад сто машин щомісяця.
Вони й далі крали автівки на замовлення, а також у прокатних компаній.
Саме тоді Нікош почав пити.
Почекай… Я зараз повернуся.
Курва.
Як сказати німецькою «секс утрьох»?
«Драєрсекс».
Бачиш? Ти говориш.
І то непогано.
Яка розумна нам перепала.
Я люблю те…
Курва. Що це за автомобіль?
Це… сімка. BMW сьомої серії.
Питаю, який її правовий статус.
Погано.
Це була «крадіжка на замовлення». І в мене фальшивий паспорт.
-То скажи подрузі, хай тримається. -Що?
Бляха-муха.
Зосередься.
Коли ці двоє були разом, усе здавалося можливим.
Але в нас вийде, так?
Авжеж.
ПОЛІЦІЯ
Має пощастити.
-Добрий день. -Ім’я!
Наша подруга вагітна,
погано почувається.
І ми спішили до гінеколога.
Люба, почекай!
Не туди!
Побігла.
Але повернеться. Ви тут почекайте, а я по неї під’їду.
Я розмовляв із суддею.
Крадіжка автомобіля, водіння в нетверезому стані та вина в ДТП.
Це від півтора до двох років.
То я трохи відпочину.
Може, прочитаю якусь книжку.
Прокуратуру також зацікавило ваше нібито німецьке коріння.
Нібито німецьке коріння. Їх зацікавило.
Ти.
Черепаха.
Я тигр.
На кордоні ми конфіскували ще два крадені автомобілі.
Якщо ваші хлопці, Міхал Дольшевський чи Павел Козловський,
зізнаються, що це ви замовили контрабанду,
тоді буде гірше.
Тоді можемо розраховувати на двозначний строк.
Сільвіо вже сів на два роки в Італії.
Нікоше,
це кінець.
Це кінець.
Прийми мою пропозицію.
Прийми пропозицію.
Іншої ти можеш і не отримати.
Ти можеш не отримати іншої.
Що ти пропонуєш?
Почни давати свідчення.
Прекрасно.
Ти все-таки навчився шпрехати польською.
Чудесно.
Тоді скажи таке.
«Ворона проворонила вороненя».
Раз ти такий поліглот і так гарно говориш,
то я хочу почути, як ти скажеш: «Ворона проворонила вороненя».
Ворона.
Про-во-ро…
ни-ла…
вороненя.
Скажи йому: «Ворона проворонила вороненя».
Скажи чоловіку, як вимовляється: «Ворона проворонила вороненя».
Я слухаю. Ну?
Просто скажи мені: «Ворона проворонила вороненя».
Трясця твоїй матері!
Вибачте.
Чому ти не зі мною? Чому не хочеш йому сказати?
Але який у цьому сенс?
Я хочу знати, як це вимовляється.
Прошу йому сказати, курва: «Ворона проворонила вороненя».
Просто зараз, курва!
Уперед!
Мене оточують ідіоти!
-Поможи мені, курва. -Ворона…
Не мені, курва, а йому кажи!
Прошу!
Вибачте за це.
«Ворона проворонила вороненя». Хіба це так важко?
-Ворона… -Чудово. Далі.
Візьми цей клятий стіл.
Тепер сядь тут і скажи йому:
«Ворона проворонила вороненя».
Зараз!
Може, ти б сказав мені більше, щось розумне,
просте речення: «Ворона проворонила вороненя».
Будь ласка.
Почни
давати свідчення.
Якого біса?
Ворона! Проворонила вороненя! Курва, ворона!
Ворона!
Не треба!
Геть звідси!
Не чіпай мене.
Нікоша засудили до року і дев’яти місяців тюрми суворого режиму.
Але це не загоїло рани, які хлопець із польського міста
наніс величі німецького судочинства.
Рани були свіжі,
і щоб їх залікувати, потрібні були нові звинувачення.
Покарання за ці шрами… було ще попереду.
ТЕГЕЛЬ, БЕРЛІН - 1989 РІК ТЮРМА СУВОРОГО РЕЖИМУ
Є щось польською?
НІКОС КАЗАНДЗАКІС «ГРЕК ЗОРБА»
Нікош?
Я теж Нікош.
Як там «Лехія»?
Не питай.
А як хлопці з міста?
У Клякси нова наречена.
Хлопці бігають як завжди.
Сільвіо сидить в Італії.
Сільвіо не є хлопцем з міста.
Знаю.
Розкажи…
як ти вбиваєш тут вільний час?
Книжки читаю.
Ти читав «Грека Зорбу»?
У мене немає стільки часу.
Ага.
Той грек був непоганим хлопцем.
Робив, що хотів. Був гордим.
Умів брати від життя все найкраще.
Так, але…
він же сидів у сонячній Греції, а не у в’язниці, так?
Спочатку Ґабрися, потім Тереза. Курва, діти ростуть без батька.
Знаєш, що вони мені дали тільки звичайну зубну щітку й пасту?
Я втрачаю блиск.
Усе. Кінець.
Усе.
Кінець.
Усе.
Через самогубства у вашій родині
та ваш загальний стан
ви проведете решту терміну покарання в психіатричному відділенні.
Там вам стане краще.
ГРЕК ЗОРБА
Сільвіо відсидів в італійській в’язниці та геть з’їхав із глузду.
Він швидко вивчив мову й наслухався історій про мафію.
Про її правила, сімейні зв’язки та пропозиції, від яких не відмовитися.
Ми маємо щось із цим зробити.
Після повернення
він був певен, що зможе все це впровадити в Польщі.
Звичайно, найбільше вірив у це, коли нюхав.
Щось зробити з чим?
Ну?
Зробити з чим?
Ну, з моїм капо.
З Нікошем, курва.
І з усім, що тут коїться.
Хтось же має вести цей бізнес, курва.
Бізнес ведеться сам.
Помилка.
Хтось візьме й накладе на нього лапу.
Без нашого капо
все розвалиться до біса.
Вакуум…
не терпить порожнечі.
Сільвіо, що ти верзеш?
Хтось же має навести тут порядок, курва.
Чи ні?
Тримати всіх у кулаку, розумієш?
Ти часто вживаєш слово «хтось».
Маєш когось на увазі?
Ну, не знаю.
Люди ж бачать, що відбувається.
Знають, скільки буде два плюс два.
І виходить.
А хіба це не ти
додав два до двох?
Чудово. Ти не так зрозумів.
Що?
-Я хвилююся… -Ні!
…про голову нашої сім’ї.
То не хвилюйся.
Наш капо сам собі дасть раду.
Зрозумів?
Зрозумів.
Але ж ти, курва…
Говориш італійською.
ПСИХІАТРИЧНЕ ВІДДІЛЕННЯ, ТЮРМА «ТЕГЕЛЬ», БЕРЛІН - 04.12.1989
Прагнення свободи й любов до життя
виявилися сильнішими за страх смерті.
Кожна втрачена Нікошем крапля крові
наближала його як до першого,
так і до другого.
Зараз.
«Уся Німеччина шокована вражаючою втечею
польського злочинця». Курва!
«Нікодем Скотарчак навмисне схуд і став схожий на брата,
а його брат набрав вагу», курва, «і запустив бороду!»
Трясця!
«Нікош імітував самогубство,
і його перевели у відділення менш суворого режиму.
А там ніхто не помітив,
коли Нікодем Скотарчак
помінявся з братом місцями
і непомітно покинув Тегельську тюрму».
За мого коханого!
«Ми могли б і до сьогодні не знати про підміну,
якби сам Нікош не надіслав наглядачу тюрми «Тегель» листівку,
у якій розкрив усю хитрість».
Лайно.
Люблю його.
«Як так сталося, що викрадач автомобілів з Польщі
обвів круг пальця цілу німецьку систему судочинства?»
За мене!
Добрий день.
Курва, то вже майбутнє.
Що?
-«Футура». -Кокс, чи що?
Хочеш трохи?
Ох, Сільвіо. Знаєш, як це дає в голову?
Ніколи!
Курва, тяги нема.
Так більше не може продовжуватися.
Коли ви його шукаєте, він у нас.
Коли ми його шукаємо, він у вас.
Коли разом шукаємо, його ніде нема.
Це має скінчитися.
Кур…
Нікош тепер діє по-іншому. Він уже не наглядає за всім.
Поділив свою групу на спеціалізовані підрозділи.
Я й далі не маю довбаної тяги!
Хай йому трясця!
Усе порозсипалося, курва!
Подейкують, у Тримісті з’явилися наркотики,
але ми не знаємо, чи це Нікош.
Ти краще теж не приймай.
Курва, здалася би третя дірка.
Те, що зробив Нікош, у моїй країні не пробачається.
Моє начальство вимагає його голову,
і я їм її принесу.
Його обличчя за ґратами
має бути на всіх тих передовицях, які повідомляли про його втечу.
Зараз поливатимемо каміння, пане генерале.
Добре.
Може сидіти у вас, може - у нас. Лиш би сидів.
-Привіт, брате! -Давно не бачилися.
Не зміг би тобі відплатити, навіть якби був найбагатшим у Тримісті.
Не мусиш, братику.
Для початку.
Це мені?
-Тепер я буду найшвидшим у Тримісті! -Уже є.
І ще одне.
Нікош, напевне, щось збирав. Може, компромат на інших, може, гроші.
Є якісь ідеї, колего?
Пане комісаре!
А ви щось знаєте про це?
Поїдеш на машині Марека.
-Прибери це гівно! -А яка марка?
ПОЗНАНЬ - 1991 РІК
Гей, іди.
Я дам собі раду.
Я кохала свого гангстера.
Через кілька місяців народила нашу донечку, Марту.
А ми?
Я була артисткою, балериною. А він…
У нас не могло нічого вийти.
КРАКІВ РІК ПО ТОМУ
Анджей?
Боже, мій чудовий Анджейко з Будапешта?
Привіт!
-Давно не бачилися. -Давненько.
-Маґі. -Як ти, Нікоше, братику.
Радий вас бачити. Привіт усім.
Нікоше, це Вєшек з Воломіна. Ми називаємо його Вар’ятом.
-Привіт. -Привіт, Вєшеку.
Нікоше, ходи сюди.
Послухай. По старій дружбі маю до тебе прохання.
Звісно, Анджейку.
Слухай, я знаю, що за часів Будапешта
наші стосунки були дещо інші.
Тоді, у порівнянні з тобою, я був
таким дрібним, мальком.
-Перестань. -Та ж був.
Слухай, облиш цього «Анджейка» та свій поблажливий тон, добре?
Ти маєш із деким познайомитися. Власне, ви всі маєте.
Нікіта, моя нова дівчина.
Нікіта - міс «Мокра футболка» Торуньського воєводства.
-Лодзького. -Що?
Добре, Нікоше.
Розрядимо атмосферу.
Життя в Тримісті ділиться на дві епохи.
Перша - золоті часи.
Друга почалася в ту мить, коли з’явився кокаїн.
Нюхали всі.
Бандити, політики, чоловіки, жінки, поліцейські.
Кайф ловили всі.
Як добре.
Навіть не замислювалися, що вони нюхають.
У декого товар мав стільки домішок, що поліція не мала би підстав для арешту.
Вони думали: «Якесь воно слабке».
Слабке якесь.
І нюхали ще.
Тоді важливо було тільки одне - запхати собі щось у ніс.
У цілій країні, мабуть, лише кілька щасливців з узбережжя
вживали кокаїн, а не штукатурку.
Але на столах у найвпливовіших осіб завжди був…
Дивовижно, курва!
Самі розумієте.
Кокаїн.
Любий, спробуй. Після коксу в мене соски стоять.
Люблю свого гангстера.
І люблю, коли він мене жарить.
Саме тоді все змінилося.
То був початок нового шляху Нікоша. І в той же час…
початок кінця.
Нікоше!
За короля узбережжя!
Нікоше, ти знаєш, що від цього гівна в тебе твердне чоло,
але м’якне дещо інше.
І цього вже не виправиш.
Нікоше, слухай, у вас є такий чоловік, Сільвіо.
Є такий.
Хочемо, щоб ти його трохи втихомирив.
Нікоше, агов. Нікоше!
Нікоше, хочу, щоб до тебе дійшло.
Або ти його втихомириш, або ми.
Про що ви мене просите?
Поки що тільки просимо.
Ой, вибачте.
Анджейку.
Ти просив не називати тебе Анджейком. То як тебе називати?
Тобто як?
Так як весь Прушкув і Варшава.
Першинг.
Дуже гарно.
Курва.
КРАКІВ 13.03.1992
Який на смак має бути журек?
Ти що, не вмієш готувати журек?
-Не вмію. -Одягнися.
Дітки, господи.
Тату!
Наталко. Привіт, люба
Ну, ні.
Привіт, Пйотруше.
Нормальні люди самі прибирають на свята, а мій колишній наймає стриптизерку.
Перепрошую?
Привіт, Войтуше. Ну що, ти й далі слухняний?
Так.
Моя нова дівчина, Нікіта.
-Люба, знайомся зі своєю новою мачухою. -Добрий день.
Недбало роздягнутою.
-Перестань. -Ага, роздягнутою.
-З тобою привіталися. -Ну, добрий день.
Слухай, а ти, бува, не знаєш,
що додати до журека, щоб був гіркіший?
Думала додати сигаретного попелу, але
здається, у нас тут є некурці.
Якого біса?
Облиш уже той журек.
І вдягнися.
-У чому справа? -Хочу, щоб ти вдяглася, бо зараз свята.
Ходімо, Наталко.
У журек додають трохи насіння гірчиці.
Насіння гірчиці?
Я про це не подумала.
Покваптеся, будь ласка. Ми вже спізнилися.
Послухайте.
Поки вони не приїхали, хочу дещо оголосити.
Але нічого такого.
Мій адвокат каже, що, можливо, від мене відстануть.
-Так? -Зможеш повернутися додому?
Так, за місяць, може, за два.
Так?
То не давай їм більше тебе переслідувати, тату. Будь ласка.
Добре.
Вони виїхали вночі.
Мали би приїхати дві години тому.
Пйотруше, проїдьмося.
То була п’ятниця, 13-те.
Страсна п’ятниця.
Як ти?
Усе нормально.
Мареку! Пригальмуй трохи, бо повбиваєш нас.
Якого біса?
Тату, що сталося?
Сиди в машині.
Той, хто боїться жити,
учиться любові.
Той, хто обожнює життя, боїться і вчиться жалоби.
За одну мить він утратив брата,
маму та першу тещу.
Це був один з його останніх уроків.
ВАРШАВА КІЛЬКА МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
Нікоше, ти ж знаєш, що як подзвониш і попросиш про допомогу,
я тобі небо прихилю.
Живи собі тут, скільки хочеш.
І як тобі тут?
Майже як удома.
Бачив фотографію моєї свинки?
Знаєш, як ми познайомилися?
Припленталася на завданні.
Я товчу її хазяїна молотком, кров бризкає на всі боки,
а вона, курва, як кошеня, в’ється довкола моїх ніг.
Це мене так, курва, зворушило, що я забрав її із собою.
Я й не підозрював, що людина може так полюбити свиню.
Тихіше там, курва!
Галузь змінюється.
Учора Першинг і Вар’ят дружили.
А сьогодні воюють.
Якщо ти дружив з обома,
тепер маєш стати на чийсь бік.
А що з тією свинею?
Я її годував, вона виросла.
Навіть уміла приносити предмети.
У неї був такий апетит, що іноді винних пожирала з черевиками.
Уяви собі, я чотири роки жив під одним дахом зі свинею,
яка злопала пів Воломіна.
А тепер?
Що? Де вона?
Якась скотина її переїхала.
І залишила помирати посеред дороги.
Це сталося два дні тому, а я досі не можу оговтатися.
Ось бачиш…
Інколи обставини визначають, чи ти з’їси, чи тебе з’їдять.
Послухай, друже…
Переважно через приємні спогади про Будапешт скажу відверто.
Це я вирішую, з ким мені по дорозі, а не обставини.
А обставини такі…
Курва, мені достобіса подобається цей уривок.
Обставини такі, що король узбережжя переховується у Варшаві.
У тебе погані карти.
Ти був преславний.
Приємно було з тобою працювати.
Що б не говорили про тебе в місті,
ти мені як брат.
Не пхай свого носа.
Це не у твоєму стилі.
Добрий день. Він зізнався.
Це він її переїхав.
Добре.
А, хлопці.
Приготуйте нору для пана Нікодема.
Гарно провести час у столиці.
Приправ собі, бо вийшла якась невиразна.
Курва.
Не дивися на мене.
Вона геть здуріла.
Скажи мені,
чому мій капо сам її не…
Мій капо.
Ще недавно капо був таким, курва, противником.
Продажу.
Чому капо не займеться наркотиками?
Це ж найчистіший прибуток.
Це зло.
Зло.
А спиртне?
Зрештою, той…
курва, завжди забуваю…
Форрестер.
І той, курва, Рожек.
Розумієш, кидають бочки через Одру, курва.
А данина?
Усе-таки, курва,
капо має побачити, скільки на цьому заробляє Прушкув.
Сільвіо, яка ще данина, курва? Від кого?
Це ж мої друзі. Ти охрінів, чи що?
Я засмучений.
-Я засмучений. -Це я засмучений, курва.
-Не бреши. -Це ти не бреши, курва.
-Курва, не бреши. -Ти не бреши, курва.
-Ми навряд чи порозуміємося. -Навряд.
Трясця твоїй матері.
Навряд.
Не порозуміємося!
Якого хріна він…
-Взутий на стіл? -Ага.
-У нашому домі, курва? -У моєму домі, курва.
Що? Я в шоці. Це йому хлів, чи що?
-За кого він себе має? -Ага. Ти хто взагалі такий?
Взутий, курва! Знаєш, з ким ти зачіпаєшся?
-Власне, вали звідси! -Ага! Забирайся.
Довбаний покидьок, курва.
Гей, Нікоше. Не нервуйся.
Мінетик підніме тобі настрій?
-Прекрасно. Просто прекрасно. -Так?
-Мій король? -Так, король.
Хто мій король?
-Я. -Що?
Я король, курва.
-Ніхто не буде так з тобою говорити. -Атож.
Що він собі думає, курва?
Він узагалі знає, хто я такий?
З королем так не говорять.
Мусимо змінити оточення.
Але мені тут подобається.
Я тільки підріжу кінчики, щоб довше постояли.
Лиш би я то все вистояв.
Курва.
Двадцять-два-нуль-нуль, прийом.
Слухаю.
Скотарчак уже у фургоні.
А хто з ним?
Ніхто. Ми його прикували.
Може, хай хтось прикує себе до нього?
Знаєте, звідки він утік?
Бляха.
Алло?
Так.
Це до вас.
Так?
Лайно!
Обшукайте всі нори в Прушкові!
Його старі друзі сиділи,
легалізувались або відвернулися від нього,
думаючи, що король узбережжя вже в минулому.
Сільвіо збожеволів.
А Нікош?
Відсидів два роки.
Це Бартон.
СЕРАДЗЬКА ТЮРМА 15.02.1994
Зайняв місце Сільвіо.
Вірив у силу, Нікоша й Бога.
На віки вічні, амінь.
Бачиш?
У нього є тільки я.
Ну…
То що? Спочатку кокс чи перепих?
Забери мене додому.
Як справи?
Добре.
А як у школі?
Теж добре.
А оцінки?
Хороші.
Цигарок не куриш?
Ні.
Я ж чую, що куриш.
Друзі курять, а я димом пропахла.
Так, авжеж.
Коли в тебе…
батьківські збори?
Ти і батьківські збори.
То коли?
Післязавтра.
Добре, я прийду.
Серйозно?
Курва.
Ти курила. Я бачив.
Що збираєшся зробити?
-Піду до класного керівника. -Керівниці.
Так ще краще.
Не знаю, що Нікош робив із класною керівницею.
Може, розмовляли, може, він її шпекнув.
Так чи інакше, візит Нікодема Скотарчака в школі пам’ятають до сьогодні.
Що відбувається?
Зґожелець приїхав.
Праворуч Форрестер, ліворуч…
курва, Рожек чи щось таке.
І що?
Ці два блазні перевозитимуть мільйон літрів спиртного в місяць?
Пару раз у них вийшло.
-А де пан із Триміста? -Пішов відлити.
Ага, відлити.
Ходи сюди.
Ти що робиш?
Ти так хочеш знову стати на ноги?
Як?
Сяк!
Скажи мені, курва, що Нікош із Триміста робить на Одрі?
Я ж, курва, вкладаю один лям, а отримую чотири.
От і все. Мушу розбагатіти.
Сільвіо все влаштував?
Ти йому віриш?
-Віриш його людям? -До сраки Сільвіо. Я вірю в гроші.
А колись ти вірив у людей.
-Чоловіче, це не твій стиль. -Це цілком мій стиль. Наш стиль.
Нас знову будуть наслідувати. Побачиш, буде як раніше.
Ні, друже.
Люди тебе наслідували, бо ти випереджав свій час.
А тепер час для тебе зупинився.
Крім того, ти втратив дуже багато часу. Розумієш? Забагато.
Почекай тут. Почекай.
Сила Нікоша була в тому, що він приймав слабкості своїх близьких.
-Нарешті ми зустрілися. Форрестер. -Нікош.
Рожек.
Повага.
КЛУБ ГОУ-ГОУ «ЛАС-ВЕГАС» 1996 РІК
Курва, знову?
Сільвіо заварив кашу в Орлові.
Застрелив одного з наших.
І що?
І гівно!
Он де він!
Мій величний капо.
Капо всім капо, курва.
Нікоше.
Король без королівства.
Привіт, кралю!
Ні! Уже ні.
Уже ні.
Бо мене бісить…
Бісить мене,
що на моє вмовляння працювати з Форрестером і Рожеком,
ти сказав: «Ні, курва.
Сільвіо, ти охрінів?» Охрінів!
А тепер що?
Курва, що?
Я дізнаюся,
що мій капо…
перевозить спиртне
з моїми друзями.
Ні.
Мені це не подобається.
Але ж усе змінилося, курва.
Курва.
Дивися.
Колись я був ніким.
А тепер ти ніхто!
О курва.
Вибачте.
Нікоше.
У тебе ж нічого нема.
Нічого, курва, у тебе нема.
Автомобілів нема.
Людей нема.
І навіть авторитету нема.
Нічого не лишилося.
Нічого.
У тебе нічого нема.
А знаєш, що є в мене?
У мене є підтримка Прушкова.
Курва, не смійся.
Ні, не смійся.
Вони знають, як вести гру, розумієш?
Вони дуже добре знають, як вести гру, курва, бо мають яйця.
А ти маєш яйця?
Покажи свої яйця.
Ну, покажи.
Курва, покажи свої яйця.
Вибачте.
Зараз щось скаже. Ану, цитьте!
Ти таке велике цабе…
тільки тому, що я це дозволив.
Я бажаю тобі смерті.
Вам обом бажаю смерті.
Прощавайте.
До побачення.
Ходи до мене.
Добрий день, Нікоше.
Прекрасно говориш польською.
Скажи: «Ворона проворонила вороненя».
Ти мене не зловиш.
Повернешся до Рейху зі своєю польською як лошара.
Не зрозумів?
Усе я зрозумів.
Але я тебе зловлю. Про це не турбуйся.
Певно, як потрусити тими деревами, то кілька поліцейських випаде.
Твої часи минули, Нікоше.
Таких, як ти, більше нема. Колись
на вершині були найспритніші.
А тепер - найжорстокіші.
Триндиш.
На тебе полює Сільвіо.
Ходить по місту та збирає найгірших виродків.
Я тебе знаю, Нікоше.
Ти не такий.
Я запропонував своєму шефу ідею.
І він погодився.
Ти їдеш зі мною в Німеччину.
Ми беремо тебе на кордоні,
підкидаємо тобі якусь нелегальну зброю
і садимо тебе за ґрати на півтора року.
А тим часом усе заспокоїться.
Потім вийдеш і далі зможеш бути собою.
Але твоя дупа
буде врятована,
а мій шеф
отримає великого Нікоша на блюдечку.
Усі будуть задоволені.
Ні.
Чому?
Бо якщо ти замкнеш мене у в’язниці…
то
через три дні Нікіта буде шпекатися з усім містом.
Ось чому.
З Варшави та Прушкова йде нова хвиля.
Вони не такі, як ти, ні миті не вагатимуться.
Тобі вистачить сили їм протистояти?
-Пані Мілена Кавковська? -Так.
Хто то такий?
Президент банку.
Що в нього на обличчі?
Воно мене лякає. Скажи йому, хай зніме це або йде геть.
Зараз.
Польські спеціалісти…
Чи, може, так має бути? Може, це навмисно.
Мені багато відомо
про ваші контакти з Нікодемом Скотарчаком.
Звідки?
Такими питаннями ви підриваєте мій підхід до роботи.
Я знаю набагато більше, ніж вам хотілося б.
Ви не будете кави?
Я люблю чорну.
Так він вас називає? Чорнявою?
Чого ви хочете?
Важелів? Доносів?
Ви прийшли не за адресою.
Це не мої методи.
Я б хотів, щоб ви допомогли мені врятувати Нікодема.
Робимо так, як домовлялися.
Дуже приємно, що ви так турбуєтеся про нас.
Але Нікодем сам собі дасть раду.
СОПОТ 1997 РІК
Ну, то прощавай.
ЛАС-ВЕГАС
-Привіт, Наталко. -Привіт, тату.
Де ти був?
Сміття виносив.
Від позавчора?
Коли виходив, зрозумів,
що забрав пульт. Якщо ці пару днів
ти мусила підіймати свою дупку, я дуже вибачаюся.
Скільки програв?
Двісті штук.
Курва, що?
Трясця, скільки?
Мені не везло.
Якого хріна, Нікоше?
Двісті штук, курва.
Але купив на тебе дім.
Ти мені купив дім?
Не тобі, а на тебе.
Тату?
Що?
Хто це?
Іди в кімнату.
Що сталося?
Що таке, мій найпрекрасніший Анджейку?
Заблукали?
На Прушкув у кінці цієї дороги
направо, виїдете на головну дорогу,
а потім, курва, валите 400 км прямо.
Якщо що.
Як там Сільвіо?
Добре, що ти почав прибирати. Добре.
Бачиш, у нас завжди було чистесенько.
Тепер я би хотів,
щоб ти почав заробляти для нас.
Але на чому? На наркотиках?
Господи, та на чому хочеш.
Мені байдуже. На чому завгодно.
Я тобі більше скажу.
Ваше, курва, Тримісто
є навіть цікавішим ринком за столицю.
Тому я не можу дозволити…
щоб тут заправляв хтось, хто не співпрацює.
Знаєш, Анджейку, річ у тім…
що в кожного є своє місце.
Тобі здається, що воно належить тобі,
а я переконаний, що це я належу до цього місця.
Нікоше.
Я на саме пальне викинув з десять тисяч злотих, курва,
щоб сюди до тебе приїхати.
А міг прислати двох людей із глушителем, курва.
І було би по всьому.
А я це зробив
з поваги до тебе.
Розумієш?
У мене на Мончаку два автобуси з хлопцями.
Усе для того, щоб ти, Нікоше, уторопав,
що це не жарти. Ми не жартуємо.
Ах, я знаю, що ви не жартуєте.
Але, курва, різниця в тому,
що, як захочу, тут можуть зараз літати гелікоптери!
Мені треба лише захотіти, курва!
Тільки, курва, захотіти.
ТРИМІСТО СЬОГОДНІ ПРУШКОВА ВИГНАЛИ З ҐДАНСЬКА
Досі не відомо, хто повідомив поліцію.
Але то був останній раз,
коли хлопцям з міста вдалося здолати варварів із Прушкова.
КІНОФЕСТИВАЛЬ У ҐДИНІ 1997 РІК
Нікоше, я теж хочу сьогодні розважитися. Ти обіцяв познайомити мене із зірками.
-Займися мною. -Дай мені дві хвилини. Маю дещо владнати.
-Дві хвилини. -Дві хвилини.
Нікоше, ужар мене, як учора, бо я зараз зійду з розуму. Будь ласка.
П’ятнадцять хвилин.
Пане Нікодеме, два слова. Як вам гралося разом з Яном Новицьким?
Прекрасно!
Що ви відчуваєте, коли читаєте в газетах: «Нікодем С., батько триміської мафії»?
Мені приємно.
Дякую.
Дві хвилини минули.
Курва, я ж сказав, що вжарю тебе за 15 хвилин…
Що ти сказав?
До кого це було?
Ти трахаєшся з моїм хлопцем?
Може.
Знаєш чому? Бо ти, певно, не вмієш.
Це я не вмію трахатися?
-Я, курва, не вмію трахатися? -Я неясно виразилася?
Нікош став найвідомішим польським злочинцем.
Хоча по суті навіть не був гангстером.
Якщо ти хотів ним бути, треба було грати жорстко.
Як бандити з-над Одри, які почали воювати між собою.
Але в цій війні Нікош поставив не на того коня.
Зрештою, не вперше.
ВИКРАДЕННЯ ЛОДЗЬКОГО КОВБАСНОГО КОРОЛЯ
Тим самим він наступив на всі вісім ніжок лодзького восьминога.
Нікош хотів дружити з усіма.
Але коли точиться війна,
друзів треба обирати.
Стільки відкритих фронтів…
Іноді так сильно не хочеться іти проти світу.
Але чомусь світ іде проти тебе.
А серед того всього - один хлопець з міста.
Мій маленький, бідолашний Нікош.
Маєш краще дбати про себе.
Маю не жити.
Що?
Не вказуй мені, що робити.
Нікош повільно почав усвідомлювати,
що все, що має початок, має і кінець.
Але за всяку ціну намагався приховати, що його це не лякає…
Волію, щоб чорне було чорним.
Моя сестра…
загинула навесні 86-го.
Потім загинули мої мама
і брат…
також навесні, але 92-го.
І…
зараз знову весна, ще через шість років.
Що ти таке говориш?
Шість, шість, шість.
-Тепер моя черга. -Ні.
Ти доживеш до ста.
Облиш це.
Виїдьмо.
Хіба ти не бачиш? Усе перевернулося з ніг на голову.
Перечекаємо й повернемося.
Не маєш бути королем усього. Можемо просто жити.
Я король.
Ти король.
Я довбаний король.
Ти довбаний король.
Я, курва, король.
Ти король.
Ти довбаний король.
Ти довбаний…
Іду на відкриття клубу. Повернуся вранці.
-Він піде з тобою. -Чому це?
Бо він класно танцює.
-Слухай… -Що це?
Тимчасовий захист.
А це що?
Як ти це зробив?
-Магія. -Магії не існує.
Може існувати.
Але так, цигарки не зникають.
Слухай, хотів тобі сказати, що…
не все так, як здається.
Що, може,
щось здається страшним, але це не так.
Що ти хочеш цим сказати?
Що тато завжди буде татом.
От і все.
Цього не змінити.
Ну все, біжи.
Але не кури, бо відшльопаю.
-Ти і биття дітей. -А це якраз може змінитися.
Як будеш курити, я буду шльопати.
По голій дупі, ременем.
Відвези її.
Тоді я бачила тата востаннє.
КЛУБ ГОУ-ГОУ «ЛАС-ВЕГАС» 24.04.1998
Брате.
Навіщо ви дзвонили?
Я вам сказала,
що Нікош сам собі дасть раду.
Але я помилилася.
Обіцяю, що відтепер усе буде прекрасно.
Усе ж іще можна змінити, правда?
Я не впораюся.
Благаю.
Урятуйте його.
Усе знову буде нормально.
Посадіть його під арешт.
Ми будемо всі разом.
Усі мої дружини, тещі, коханки, діти.
Будемо всі разом.
Благаю, урятуй його. Посади його ненадовго під арешт.
І все буде добре.
Благаю вас.
Будемо жити…
усі на одній вулиці.
Я йому щось підкину. Що завгодно. Наркотики.
Ви посадите його ненадовго, і все заспокоїться.
Я вже багато років хочу його посадити.
-Якби я міг, він би давно сидів! -Маємо щось зробити.
Я потурбуюся про вас усіх.
Мені треба кілька місяців, розумієш?
Кілька місяців… Не смійся з мене.
Мені треба кілька місяців. Благаю. Кілька місяців.
Я тебе дуже прошу.
Кину наркоту…
Він не знає, що робить, нічого не розуміє.
Це вже мене не обходить.
…казино, випивку.
Не розуміє, що відбувається.
Закладешся зі мною, що я більше не гратиму?
Звісно, закладуся.
А з цим що?
Востаннє.
Нікоше, що це?
А де твій шолом? Як стрілятимуть, то в голову.
Твоя правда.
Чекай, у мене є дещо для тебе.
Хто його вбив?
ЛАС-ВЕГАС
Можливо, Нікоша вбила гордість Прушкова,
який не міг пережити, що не заволодів Тримістом.
Ми вже нічого не можемо вдіяти.
Може, його вбила лють лодзького восьминога,
бо Нікош мав сміливість його повчати?
Або нереалізовані амбіції його закомплексованого охоронця?
Може, його вбила випадковість, давній ворог,
якась незакінчена історія?
Нікодем уже отримав свій шанс, але…
ним не скористався.
А може, Нікоша вбила зрада,
бо Форрестер почувався зрадженим,
коли Нікош став не на той бік?
Можливо, за мить до смерті він роззирнувся,
чи нема там вікна, через яке можна було б утекти.
Але, мабуть, усе одно не покинув би найкращого друга…
Він жив як тигр, а тепер…
ГРЕК ЗОРБА
…може, знову є хлопцем з міста?
Лайно!
Він уже не повернеться.
І ще одне.
Ви чули, що під кінець життя
Нікош не був таким розореним, як усі думали?
Це неправда.
Кажуть, він заховав велику суму грошей
на чорний день, і ніхто не знає де.
Нікоше…
НЕ БУВ. БУВ. НЕМА МЕНЕ. БАЙДУЖЕ. НІКОДЕМ СКОТАРЧАК
Ти приніс квіти.
Цього року моя черга.
НІКОДЕМ СКОТАРЧАК 29.06.1954 – 24.04.1998
Переклад субтитрів: Галина Шрам