Downloaded from YTS.MX
FILM JE NADAHNUT ŽIVOTOM NIKODEMA SKOTARCZAKA
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
„BOLJE JE ŽIVJETI JEDNU GODINU KAO TIGAR NEGO DVADESET KAO KORNJAČA”
NADAHNUTO ISTINITOM PRIČOM
SOPOT, SADAŠNJOST
Izvolite.
Kako ti mogu pomoći?
Pišem…
Znam da pišeš.
Ta cijela priča
puna je misterija.
I ja bi ti ih trebala otkriti?
Nikośu ste bili jako važni.
Ali ne zanimaju te trenuci u kojima sam mu bila važna.
Zanima te ulica.
Zanima me čovjek kojeg se ulica sjeća.
Na čiji je sprovod došlo više ljudi
nego na sprovod uglednika ili modernih zvijezda.
Kažu da Nikoś nije bio poput…
Znate, drugih gangstera.
Ne znam što ta riječ znači.
Znam da su ljudi koji su se tako zvali sada mrtvi.
Što si saznao?
Znam da je Nikoś rođen 1954.
Sjajan novinarski posao.
GDANJSK, 1965.
Strogi otac, marljiva majka,
problemi u školi i na igralištu.
Ja sam Nikośova starija sestra.
Volim tog malog gangstera.
I mrzim kad upadne u nevolje.
Ovo je naš mlađi brat Marek. Ne govori mnogo.
Nikoś, najgori si u razredu. Tati neće biti drago.
Idite kući bez mene.
A što ćeš ti?
Malo ću lutati uokolo,
prije nego što me tata prebije.
Ne zaboravi, dijete,
da u doba komunizma Trójmiasto
nije bilo puno bijede i kriminala.
Bio je to prozor u Zapad.
Ovdje je svaki zapadnjak mogao živjeti kao kralj.
No kralj tada još nije znao da kraljevstvom
vlada netko drugi.
Stani! Promijeniti novac.
Da Trójmiastom vladaju gradski dečki.
Klijent želi promijeniti devize.
Broji novčanice. Nešto nedostaje.
Gradski dečko dodaje još jednu novčanicu,
ali u drugi svežanj novčanica.
Tipična prijevara.
Sranje!
I ta riječ…
Sranje!
…postala je refren i poanta cijele Nikośeve priče.
Sranje!
Volim te.
Što gledaš, luzeru?
Da ne skrivam novac na tri različita mjesta,
ne bih imao ni za votku.
Ja častim.
Votka!
ČISTA VOTKA
Što si mislio?
Da častimo Nijemce votkom i pjevamo im pjesme?
Moj novac.
Sranje.
Hej!
Drži ga! Nemoj da moram trčati.
Ako još jednom dođeš iz škole s jedinicom…
Nemoj ga tako jako!
Nije bilo tako, mali.
Nikodem nikad nije podigao ruku na svog oca.
Uvijek bi se snašao.
Nemoj ga tako jako!
Strogi odgoj oslobodio je dobrotu u Nikośu.
Iz nekog su razloga prozori imali važnu ulogu u njegovu životu.
Ali kad god bi skočio kroz prozor,
pobjegao bi iz sobe s pogledom na rat.
Želim promijeniti devize.
-Odakle ti to? -Zaradio sam.
Znam vaše trikove. Zato mi nemojte pokušati nešto podvaliti.
Tko si ti?
Nikoś, gradski dečko.
Nisi ti gradski dečko.
Ne još.
Odakle ti novac?
Znaš što će tata učiniti kad sazna?
Bez brige.
Vi idite u školu, a ja ću vas uzdržavati.
GDANJSK, 1973.
NE RADI! NE KORISTITI!
Hajde!
Zapamti, mali.
Ragbi je poput života. Ako ne daš, nećeš ni dobiti.
Što?
Dodaj loptu, jebote!
Ne govori mi što da radim.
U to doba Nikośev najbolji prijatelj bio je Komo.
Gradom su upravljali ragbijaši.
Bili su prava vojska.
Danju su čuvali vratnice, a noću vrata klubova.
Svi su ih poštovali.
Slušajte, dečki.
Taktički plan je sljedeći.
Prvo napada ova strana.
Onda se taktički plan mijenja
i napada…
ova strana.
I učinite što sam rekao.
Evo, idi po kauciju.
Idemo, jebote!
Govorilo se da je na lijevom krilu bio poput uragana.
Nezaustavljiv.
Ali to nije nužno bila istina.
Isuse.
Peh.
Aha.
Jebi se, jebeni…
Tko je to?
Jebi se! Koji kurac?
Mrljina bivša.
-Ali još nedavno… -Bila je aktualna.
Ali sad je bivša.
Jebote! Jebeni šupak!
Misliš da možeš tako, jebote?
Jebi se! Šupčino.
Čekaj. Moja kosa.
Što je?
Gotov si?
Da. Zašto?
Nadala sam se da će potrajati barem dvije minute.
Jesi li već bio sa ženom?
Ni sa ženom ni s bilo kim drugim.
Našla sam žutokljunca.
Možda nije trajalo dvije minute,
ali dvije minute mogu osam puta u noći.
-Da? -Naravno.
Lijepa promjena nakon mog bivšeg.
Hoćemo li se opet vidjeti?
Moji ljudi će te naći.
Večeras ćeš morati preskočiti ples, stari.
Tvoja je žena bila nježnija.
-Što si rekao, jebote? -Hej, gospodo, polako. Što je ovo?
Ne svađajte se, samo poslujte. Hajde.
Kakav posao? Ovaj je kreten uvrijedio moju zaručnicu.
To onda mijenja situaciju.
U kurac!
Dobro, uđite.
Krasno, jebote.
Bravo.
Ovoliko.
Ovoliko je nedostajalo da to majstorski odigraš.
-Znate što je rekao o njegovoj zaručnici? -Dobro. Boli me kurac što je rekao.
Ovdje imamo važnijeg posla. Kontroliraj se.
Briši.
Daj mi to. Dobro je.
Jebote.
Jesi li čuo za zlatnu groznicu?
Da. Bila je na Aljasci.
Sad mi imamo svoju groznicu.
Ali s jantarom.
I imamo svoju Aljasku.
Nikoś je točno znao tko ima kakve potrebe.
I kako ih zadovoljiti.
-Istočnonjemački satovi. -Sjajno.
Kako ide kopanje?
Ne pitaj. Ovdje nema ničega. Dečki će uskoro stići u Australiju.
-Sjajno. A ovo? -Ovo ide Mieteku.
Znao je gdje može nešto nabaviti, kome dati, koga izbjegavati.
Ja ću to uzeti.
Znao je da je dobro sklopiti dobar posao.
Ali da je još bolje…
-Nadam se da nisu ljepljivi. -Još nisu.
…sklopiti nekoliko dobrih poslova.
No prije svega, znao je tko treba dobiti svoj dio.
Bi li se žalio?
Hej, imamo ga!
Da bi noću kopao jantar, trebaš puno svjetla.
Znate li otkud nam svjetiljke?
Czesiek, usredotoči ga, jebote! Nije ti to Labuđe jezero.
Šprehaš li njemački?
Ja.
Ti, jebote, nego tko?
Ozbiljno, Nikoś.
Uči jezike.
Ili nećeš preživjeti.
Znam.
Ondje će biti Komo i nekoliko gradskih dečki.
Pazi, to nije tvoj teritorij.
Držite se zajedno i radite kao tim.
I sve obavite diskretno.
Razumiješ?
-Ako okolnosti… -Bez obzira na okolnosti.
Nadam se da si shvatio…
Kurac je shvatio.
1970-ih
Budimpešta je bila mjesto gdje se Istok susretao sa Zapadom.
Ako si u Budimpešti imao dobar ugao,
cijeli je svijet bio tvoj.
Nikośu je bilo suđeno da ondje postane kralj.
BUDIMPEŠTA, 1975.
Začas su kontrolirali sve ulice oko kolodvora Keleti.
Ondje su prolazile stotine turista i posjetitelja iz cijele Europe.
Promijeniti novac?
Da, može.
Svi su htjeli promijeniti devize u forinte.
Svaki je prevarant imao različite tehnike prijevare.
Hvala.
I činilo se da je svaki klijent naivčina.
Promijeniti novac?
Dobro, kako hoćeš.
Trebao si reći da si iz Poljske.
Tražimo Nikośa.
-Što želite od njega? -Pridružiti mu se.
Tko ste vi?
Andrzej iz Ożarówa i Magi iz Pruszkówa.
Ja sam Nikoś.
Poštovanje. Ako nam dopustiš, krast ćemo za tebe.
-Da? A što znate? -Hej.
Ovo je pogreška. Trebao sam dobiti više.
Nisam glup, dobro?
Što je bilo?
Ne znam.
-U kurac! -Idemo odavde!
Sranje!
KLUB MARYLKA, GDANJSK
Svako malo Nikoś se vraćao iz Mađarske u Trójmiasto.
Toliko je dugo pljačkao zapadnjake,
da je počeo izgledati kao oni.
Ne gledaj ga. On je gangster.
Poslije je često govorio da se zaljubio u mene na prvi pogled.
Zašto tako malo jedeš?
Malo je to.
Da.
Kad se Piotr rodio…
Piotruś.
…Nikośu je to bio najsretniji dan u životu.
A ja nisam imala hrabrosti priznati da mi u glavi već žive demoni.
GDANJSK, WRZESZCZ, 3. STUDENOG 1977.
Nikoś je savršeno znao skrivati svoje prave osjećaje.
Nitko nije znao što misli, osjeća, proživljava.
Nitko ga nije mogao pročitati.
Vidi tko je došao.
Imam dogovor s Mrljom o prodaji deviza i krijumčarenju.
Ovdje postoje određena pravila.
Ali počeo si prodavati aute i tući mještane.
Policija je njuškala,
a jučer su odveli dvojicu mojih ljudi.
Ili ćeš prestati s tim…
Ili?
Gubi se!
Odmah!
Kauboj jaše prerijom.
Odjednom u daljini vidi dim.
„Jebeno, topli obrok.“
Počne galopirati prema logoru.
No kad se približi, primijeti
da dim ne dolazi od vruće hrane,
nego od opljačkanog i spaljenog trupla.
Ali priđe, sjaši, pogleda uokolo.
Odjednom ugleda neki pokret.
Priđe bliže i vidi nekog tipa kako leži
sa strijelom u prsima.
Ovdje.
Nagne se i upita ga:
„Boli li?“
A tip odgovori:
„Samo kad se smijem.“
-Znaš li o čemu se radilo? -Ne.
Jesi li razumio što je rekao?
Ni riječi.
Tada je nastala Nikośeva banda lopova.
Iako je Nikoś vidio mnogo toga,
kad se vratio iz Budimpešte, nikoga nije gledao na isti način.
Oko 1977. prodao je prvi ukradeni auto.
GDANJSK, 1978.
Bok, ljepotani. Hoćete pristati u mojoj luci?
Rekao sam da ću te naći.
Rekao si da će me tvoji ljudi naći.
Upoznaj…
Neću!
Zašto?
Nikad mi ne nudi novac za…
Nikad mi ne govori što da radim.
Što? Misliš da sam seksi?
-Jako. Ali prvo moram… Znaš. -Dobro.
Hoćeš vidjeti kako sam gipka?
Jebote.
Jebote. Tiho. To je moj stari.
-Idi u sobu. Ulazi. -Moram na zahod.
Slušaj. On je pijanac iz tajne policije. Bolje pričekaj.
Cijeli mi život govore što da radim.
Svi su se bojali, tata se bojao da…
Da ću biti gori.
Učitelji su se bojali
da ću odstupiti od norme.
Jebote.
Bok, psiću.
Oprosti, kompa.
Mislim da je bolje živjeti jednu godinu
kao tigar
nego 20 godina kao kornjača.
Ne želim biti kornjača.
Želim biti poput tigra.
A ne poput jelena?
Onda, Romeo?
Spreman za predstavu?
Što to smrdi?
Tvoj pas.
Cvilio je kao lud. Izveo bih ga, ali nisam mogao.
Nije mogao izdržati.
Ali to je igračka.
Kakvo je to sranje?
-Pa tvoja je. -Ne, ne to.
To.
Sa Zapada je.
Dobila sam od mornara.
Pusti to.
Bit ću kralj ovoga grada.
Bit ću poput tigra.
Ne bojim se nikoga.
-Kako se zoveš? -Milena.
Odsad si Crna.
Baci sidro.
Ali zapamti, ovdje mogu pristati samo ja.
Kako je bilo?
Ne tiče te se.
Ja odlučujem što me se tiče, a što ne.
Takav je bio Nikoś.
Nije volio da mu govore što da radi.
Piši desnom rukom.
Vjerojatno zato što su svi to htjeli.
Gdanjsk je slobodan grad.
Desnom, rekao sam.
Otac mu je govorio da ne piše lijevom rukom.
Žena, da se ne brine o njoj.
-Ne brini se o meni. -Sigurno?
Mrlja mu je rekao da ne upada u nevolje.
I da prepusti uzde onima…
Nikoś!
…koji mu je dopuštaju da zarađuje.
Ovdje se ne smije pušiti.
Otkad?
Posljednjih deset godina.
A kad će ukinuti tu glupu zabranu?
Je li Crna postala Nikośeva princeza?
Ne znam.
Ali poznavajući ga, njemu nikad nije bilo dovoljno princeza.
I tada se pojavila.
Naravno, bilo je posljedica.
Nisam li ti trebala biti tvoja princeza?
Jebala te Crna.
Ja sam Milena!
Nemoj se uzrujati.
Ili ćeš dobiti bore.
Hajde. Razgovarajmo o tome.
Mogu sve izdržati. Sve podnijeti.
Ali ne želim da mi lažeš. Želim znati istinu.
Ali…
Tko je ta kurva?
Nije kurva.
Samo Halinka.
Ona je dobra žena. I sestra Nježnog Romana.
Ne poznajem nikakvog…
Stvarno? Ona je sestra onog Nježnog Romana?
Da.
Još jedanput.
I tada se pojavila.
Potpuna suprotnost Nikośevoj prvoj ženi.
Duša zabave.
Vrlo otmjena.
Cijelo Trójmiasto sanjalo je o njezinoj…
Kosi?
Kosi.
Nikoś je uvijek uzimao što je htio.
Bio je sramežljiv, ali kad je plesao…
A znao je plesati.
Nijedna mu nije mogla odoljeti.
Nikoś nije znao plesati.
Ako netko kaže suprotno,
ne vjerujte mu.
Ipak sam se zaljubila u njega na prvi pogled.
Nikoś.
Halina Ostrowska.
Što radiš ovdje?
Došla sam se zabaviti.
Imaš sreće jer imamo najbolji stol.
Ako želiš…
Ovo je najbolji stol?
Ako želiš, šef sale će nam staviti stol pokraj prozora.
Imaš veze.
Ja nemam.
Ali moj brat ima.
Moj brat poznaje sve.
Sjajno izgledaš.
Čime se baviš, Nikodem?
Pitaj brata kad on sve poznaje.
Tebe pitam.
U istoj sam branši kao tvoj brat, samo u manjoj mjeri.
Sviđaš mi se.
Imam dvoje djece.
Brat me navikao na luksuz,
pa budi ozbiljan u vezi sa mnom
ili…
Imam sina. I blizak sam s punicom.
Snaći ćemo se.
Halinka, ne jedeš puno.
Da.
SOBA ZA BABINJAČE
Natalka.
Možeš li ukrasti ovakav auto?
Teoretski, da. U praksi, ne.
-Zašto ne? -Da kradem od šogora?
Da nije moj, koliko bi ti trebalo?
Moj bi ga tip ukrao za manje od minute.
Trebao bi biti bogat čovjek, Nikoś!
Da. Kad bi bilo čega za krađu.
Imam ideju za tebe.
Stani.
Tako se sad odijevamo u Švedskoj.
Hrabro.
Znam dečke koji su sami krenuli na petoricu,
ali nijedan nije bio dovoljno hrabar da ovo odjene.
Jesi li hrabar, Nikoś?
Imaše li snage
nositi to? Ha?
Imaš li muda, šogore?
Kažu da svaka velika karijera počinje s dobro skrojenim sakoom.
GDANJSK, ČETVRT JELITKOWO, 1979.
Dao sam mladencima veliki kredit. Bok!
Halina i Nikoś otvorili su mali kasino kamo je dolazila elita Trójmiasta.
Dužnosnici, svećenici. Hvaljen Isus!
Bok, sestro!
Policajci, kriminalci i krijumčari.
Ostavi nas same.
Koji je koji? Tada nije bilo razlike.
Nikoś!
Upoznat ću te s Nikośem.
Evo! Ovo je Marek Klamerica.
Zato je tako stisnut.
Dugo nisam čuo tu šalu.
Barem sat vremena.
Možda zato što je kapetan Klamerica na čelu vojvodske milicije.
Roman kaže da bismo mogli surađivati.
Pijem votku sa svim tužiteljima.
Moja žena je šefica Odjela za promet.
Nikoś možda nije bio poliglot.
Možda nije imao fakultetsku diplomu.
Ali imao je puno mašte.
Sad mu se u glavi slažu tri činjenice.
Prvo, imao je bandu kradljivaca automobila.
Drugo, mogu zataškati svaki slučaj krađe.
Treće, moja je žena…
Moram krasti.
Nema mi druge. Moram više krasti, kapetane.
To je tako jebeno primitivno.
Ako taj Klamerica govori istinu,
ozakonit će svaku transakciju. Trebamo samo…
Točno to.
Što je bilo s prozorom?
S prozorom?
Da.
Vrana se zabila u njega.
-Vrana? -Da.
Htjela je snijeti jaja, ali otjerao sam je.
Super. Stavit ću novi prozor.
Ako dobiješ još auta, javi mi.
Cijeli klub ih želi. Sve će ih kupiti.
Imaš odvijač, kružnu pilu?
Dobar dan.
Putovnice molim.
Imate li što prijaviti?
Zwei…
kutijen narančen.
Što?
Što se događa?
Razumio me!
-Što? -Počinjem govoriti njihov jezik.
Što je s opremom?
Sjediš na njoj.
HAMBURG, 1980.
Prvi korak, krađa auta.
Krajem 1970-ih i početkom 1980-ih to je bilo
prekrasno jednostavno.
Evo. Tri auta su spremna.
-Daj ih dečkima. Vidimo se u Sopotu. -A ovaj?
Sami ćemo ga voziti.
Valjda sam nešto zeznuo s kontaktom.
Ako se ugasi, nećemo ga moći upaliti.
Ne boj se. Mali!
Spoji kablove da se ne ugasi na granici.
Drugi korak, prelazak granice.
Njemački čuvari nisu znali da su dokumenti krivotvoreni
jer, na našu sreću, tada nije bilo sigurnosnih mjera.
Ako se ne dogodi nešto nepredviđeno,
auto prelazi granicu bez problema.
Treći korak, ozakonjenje.
U Trójmiastu mehaničari uvijek rade,
a nemaju pravih mušterija.
Hvala, dušo.
Klameričina je žena donosila prazne registracijske dokumente.
Nakon 24 sata, auto je imao novi izgled,
nove tablice, legalne dokumente i bio je spreman za prodaju.
Prije prodaje, Nikoś je rastavio cijeli auto.
Šefe, evo radija.
Jer zašto prodati cijeli auto, ako svaki dio možeš prodati zasebno?
Četvrti korak, prodaja.
Dobar dan. G. Nikodem?
S takvom potražnjom, auti su mogli ići na dražbu.
Nikoś.
Sin i ja došli smo iz Varšave.
Čuli smo da se kod vas može povoljno kupiti auto.
I to sigurno.
Da, povoljno i sigurno.
Poljski, zapadnjački, lijepo, brzo.
Ako sve bude u redu, lijepo, brzo i zapadnjački.
Dobro rečeno, zar ne?
Da… Prvi sam put u Gdanjsku.
-I kako vam se sviđa? -Da.
Ovdje se može disati.
Jako poštujem Lecha Wałęsu. Velik čovjek.
To što je učinio za zemlju, za narod…
A auto?
Nešto veće. Trebam ga za taksi. Da.
Moj je otac vozio taksi, ja ga vozim, a i moj će ga sin voziti.
Sin?
Ne izgledaš mi kao budući taksist, kompa.
Onda?
Čime se želiš baviti?
Onda? Reci mu.
Prikupljanjem sredstava.
S toliko kupaca mogli smo nekoliko puta ukrasti isti auto.
Godine 1980. Nikoś je na očevo ime kupio imanje u Orleu.
Njegov se mlađi brat Marek brinuo o njemu.
Bila je to nova kuća.
Dečki su je našli na dokovima. Trenirka s krokodilom. Izvoli.
Ondje se živjelo kao na američkom ranču.
Samo smo izgledali malo drukčije.
Nitko nije znao kolika je zapravo Nikośeva obitelj.
O svima se jednako brinuo.
Tko je ta kurva?
Čekaj. Moja kosa.
Odakle ti to?
Nemam pojma.
Moje su.
Ne. Moje su.
-Našla sam ih u tvojem sakou. -Prestani! Nisu moje.
Prestani, nisu moje!
Stvarno ništa ne razumiješ?
Ja sam trgovac.
Poduzetnik. Znaš li što poduzetnik radi?
Oglašava svoje proizvode.
A ja sam hodajuća reklama za svoj posao.
Imam 200 satova na prodaju.
Jedan nosim da se mogu hvaliti.
Mirišem li lijepo?
Imam pun kombi ovakvih mirisa za prodaju.
Uvijek imam jedan pri sebi.
Ozbiljno? Dva tipa razgovaraju o parfemima?
-Trebala bih ti vjerovati? -Da. Jebote, da!
Koliko sad imaš jebenih satova?
Smiri se. Jebote, katkad maznem Nijemcima
kontejner gaćica.
Sve to radim za tebe.
Zašto onda nove njemačke gaćice smrde po nekoj kurvi?
Znaš kakvi su Nijemci.
Želim razvod.
Hajde!
Brže!
GDANJSK, 1982.
Kako to dodaješ, šeprtljo?
Ne znaju igrati nogomet.
Trče kao pičkice, posrću preko svega.
Kamo?
Čekajte. Imate li pozivnicu?
Misliš da gospodinu treba pozivnica? Za treću ligu?
-Za koju ligu mislite da igra? -Za VIP tribine trebate posebnu pozivnicu.
-Što se događa? -Nema pozivnicu.
Ja sam ga pozvao.
Hajde.
Ja ga pozovem, a on ga ne pušta?
-Smiri se. -Da se smirim?
Vratit ćemo se ovamo.
Sezona 1981./'82. uskoro će završiti.
Potpuna katastrofa.
Lechia, ponos naše obale, sada je u trećoj ligi.
Daj, s ovakvim kretenima postići ćemo kurac!
Brutalna istina o Lechiji ove sezone je:
Nije bilo borbe, nije bilo sredstava,
nije bilo nikakve vještine.
Hajde.
Skini ga.
Držiš?
SEZONA 1981./'82.
Dobar dan, g. predsjedniče.
Dobar dan.
Isuse.
-Imate li one papire? -Ne još.
Što ne razumijete? Danas znači danas.
-Da. -Ne jučer ili sutra. Danas.
Odmah, gospodine.
SEZONA 1982./'83.
Znaš što?
Više.
Dobro jutro, g. Nikodem!
Nikoś, gospodo. Pridrži, dušo.
Krasno.
Ovo je prekrasno, gospodo. Malo više.
Više.
Gospodo!
Lechia Gdańsk ime je koje treba izazivati strah.
Ne kažem da niste vješti.
Možda vam samo nedostaje…
motivacija.
Ha?
Možemo mi to!
Tako je!
A tebe vani čeka novi Renault.
Zašto?
Za babino brašno.
Znaš zašto.
Vidimo se na sastanku odbora.
Ovdje.
-Izvolite. -Hvala, draga.
Na zahtjev trenera Machalskog
preporučujem Nikodema Skotarczaka za trenera ragbija.
Tko je za?
Na zahtjev kluba,
g. Skotarczak dobiva putovnicu,
koja ga ovlašćuje za provođenje obuke
i taktički rad u inozemstvu.
Eto.
Ako je to sve, možemo završiti.
Samo trenutak. Recite mi,
što se događa s vašom igrom?
Treća liga?
U Gdanjsku?
-Nije vas sram? -Igramo kako nam sredstva dopuštaju.
Ne, ne.
Ljudi vole nogomet.
Ako im pružite dobru igru, voljet će i vas.
Shvaćate? Vas.
Tko je rekao da ne možeš imati sve?
Je li?
Za budućnost.
U to je doba Nikoś u Poljsku dovozio desetke automobila mjesečno.
Ali gotovo svu zaradu ulagao je u klub.
Evo.
-Evo. -A tko si ti?
Karol Popławski. Doveli su me iz Cracovije da pomognem u napredovanju.
Da? Tko te kupio?
Ovaj gospodin.
Ja sam te kupio?
Da. Netko od vaših me preporučio.
Ako sam te ja kupio, znači da si dobar.
I… evo!
Nikoś je nabavio sportsku opremu i kupio igrače.
Ali ako je netko htio doći do njega,
morao je imati snažnu…
pozadinu.
U dvije godine Lechia je uspjela prijeći iz treće u prvu ligu
i osvojiti državno prvenstvo.
-Dodaj mu jebenu loptu! Dodaj! -Nemoj dodavati! Idi!
Kakve su to bile utakmice!
Sa Zagłebiejem, Śląskem i Ruchom! I to finale s Piast Gliwicama!
To!
Odlazi!
Poslije se govorilo: „U Nikośevo doba to bi bio penal.“
Lechia Gdańsk!
To!
Ovo je važan dan. Nevjerojatno!
Pobjednik poljskog kupa, Lechia Gdańsk,
igrat će revanš u Kupu pobjednika kupova
protiv velikog torinskog Juventusa.
U redovima Bianconera, pod trenerom Trapattonijem,
zvijezde kao što su Tacconi, Scirea, Cabrini, Prandelli, Rossi, Boniek,
i rezervni igrač Michel Platini.
Orlovi moji! Jebote!
Uvijek sam vjerovao u vas, dragi moji dečki!
Ovo je sada potpuno drukčiji klub.
Ako budete dobri,
možda vam pokažem svoj ormarić s peharom…
Koga trebate?
Fotografirajte ako želite.
G. Nikodem, kakva će biti iduća sezona?
Zar nemate boljih pitanja? Ne bih se brinuo za sljedeću sezonu.
Gospodo, dajte mi 30 sekundi, odmah se vraćam.
Mrljice!
Kako si?
Kao građanin ovog grada, ja sam…
Vidio si ovo?
Veoma sam zahvalan na svemu što si učinio za klub.
-Hvala. Znaš li kako sam to učinio? -Reci mi.
Učinio sam suprotno od onog što si mi rekao.
Rekao si da ostanem u sjeni.
A ja sam upalio sva svjetla.
Da, ali…
Sad nema povratka.
Nogomet, utakmice.
To su igračke kako bi nas voljeli.
Htjeli su nogomet? Evo im nogomet. Boniek? Nema problema! Evo im Boniek!
Ali prava je zabava…
negdje drugdje.
Živio, čuvaj se!
Gospodo!
Svanuo je taj dan. Nikodem je najbogatiji čovjek Trójmiasta.
Svaki mjesec doveze gotovo sto ukradenih automobila.
Nikoś je sada kralj krijumčara. Kralj kakvog svijet nije vidio.
U sredinu! Marek Kowalczyk prima loptu.
Puca! Tacconi ne može ništa…
-Gol! -Gol!
Nikoś, cijelo Trójmiasto ti zahvaljuje!
Koji je najbolji dio toga da si počasni građanin Gdanjska?
Dobar dan.
Besplatan javni prijevoz.
Lijepo je imati šefa.
Aha.
Ponosim se tobom.
Nikoś se specijalizirao za takozvanu krađu po narudžbi.
Radi se o tome da obični Nijemac, poput mene,
jednostavno Nikośu da auto.
Nikoś legalno prebaci auto u Poljsku, napravi duplikat ključeva,
i nabavi uredne papire.
Ključevi se vrate u Njemačku,
Nijemac prijavi da je auto ukraden
i dobije novac od osiguranja
i još nešto od Nikośa.
Svi zarađuju, osim osiguravajuće kuće.
Tvoja kaseta.
Hvala.
-Zadovoljstvo mi je poslovati s vama. -Da. Hvala. Do svidanja.
Dobar dan.
Možemo li razgovarati?
Gašpar, Melkior i Baltazar.
Čekamo već sat i pol.
Ovaj je gospodin iz polizeia.
Sjećate li se našeg susreta prije osam godina?
Piotruś!
Prevodi tati.
Dobar dan.
Moj tata ne govori njemački. Ja ću prevoditi.
Zadivljujuće je što vodite uspješan posao
bez znanja jezika.
Došli ste se osvetiti?
Mislite na incident u Budimpešti? Zaboravimo to. Ondje sam bio privatno.
Mene i instituciju koju predstavljam zanima ono čime se sada bavite.
Zanima ga što sada radiš.
Vodim legalnu trgovinu.
Kupci su iz Poljske, Njemačke, pola Europe.
Čak sam i Njemicu zaposlio, Else.
Nijemac je nije htio zaposliti pa Poljak je.
Zar vas nije sram?
-Koliko imaš godina? -Osam.
Reci tati da ću ga zatvoriti
i da ćeš imati 23 godine kad iziđe iz zatvora.
Tata, želi te strpati u zatvor.
Pazi na trgovinu.
Tata razumije ponešto.
Znamo opseg vaše operacije.
Hvala lijepa.
Postoje dvije mogućnosti.
Surađivat ćete s nama
ili ćemo učiniti sve da vas zatvorimo.
Hvala lijepa.
Zar ne želite vidjeti svoju djecu kako odrastaju?
Hvala lijepa.
Doviđenja.
ELEKTRONIKA SKOTEX
Tko je to bio?
Žabac.
Riječ „žabac” dolazi od boje njemačkih policijskih automobila.
Imamo li problema?
Ja i problemi?
Jer ja imam jedan.
Stoji u garaži.
Najnoviji Golf.
Nijemci su ugradili novo paljenje.
Ne mogu upaliti auto. Ne znam kako to riješiti.
Ako drugi proizvođači učine isto, nema krađe za dvije minute.
Da?
To pušiš?
Da.
Sjajno. Jer ne idemo odavde dok to ne riješimo.
Što ako…
pričvrstimo tu stvarčicu na onu?
Ne, ta stvarčica neće stati u onu rupu.
Onda ne znam, jebote.
Što je?
Zašto je ovdje brava?
To je sigurnosna mjera u slučaju krađe goriva.
Što je otvara?
Ključ za paljenje.
Umjesto da se mučimo s onim,
riješimo ovo.
Isti su.
Otvaraju se istim ključem, svejedno je.
U teoriji, da.
U praksi, ne.
Brava za paljenje sprečava krađu auta vrijednog 50 000 maraka.
Poklopac goriva sprečava krađu goriva vrijednog 20-ak maraka.
Da.
Misliš da njemački inženjeri
ne bi htjeli uštedjeti na poklopcu spremnika za gorivo?
Sve se slaže.
Ključ radi s poklopcem spremnika za gorivo.
Ali brava u poklopcu
ima dva zasuna manje od brave za paljenje. Gledaj.
-Imamo tri četvrtine ključa. -Dvije trećine.
Još bolje.
To!
Da! To je to!
To je to! Shvaćaš? Jebote!
Treba koristiti glavu! Naći rješenja, zar ne?
Zaboravi jebenu sirovu snagu!
Jebote!
Mi smo ispred svog vremena!
Da!
To!
Da!
-To! -To!
Hvaljen Isus!
Počeli ste bez nas?
-Ho-ho-ho! -Tata!
Neprepoznatljiv si.
Dođi, Piotruś. Dođi, Natalka.
-Recite, jeste li bili dobri? -Da!
Sigurno? Nije važno, imam nešto za vas.
Pozor!
Bravo!
Gledaj ti to drago lice.
Divno.
Jesi li dobila alimentaciju?
-Naravno. Da. -Sve u redu, zar ne?
Mislim da ne dobivaš dovoljno. Što je četiri tisuće?
Joj, ti!
Nikodem, želim ti predstaviti svog novog prijatelja.
Wojciech, Nikodem.
Nikoś.
Divim se svemu što ste učinili
za naš grad. I klub.
A što se tiče vašeg drugog posla…
Svaka čast.
Wojtuś želi reći da, ako imaš neki posao, on bi ga rado prihvatio.
Pitanje je je li Wojtuś bio dobar ove godine.
Jesam vraga.
Djed Mraz možda nešto sredi.
Ipak smo obitelj, zar ne?
Hvala.
-Znate ovaj? -Ne opet.
Nije opet, ovo je samo lijepa priča. Slušajte.
On ga sigurno neće skužiti.
Badnja večera na Noinoj arki.
Posvuda ima životinjskih govana.
Samo sranje i to vrlo egzotično
jer to ondje nisu imali.
To je grozna priča, ali…
Napokon Noa… Slušajte.
„Bože, da mi možda pošalješ neki znak.”
I odjednom…
Noah je iznenađen jer je na brodu, usred mora.
Ali dođe do vrata.
„Tko je?“
Koze tvoje!
Odlično!
Mama, daj pet!
DRAGOM TATI
Bah!
Što ima, seko?
Sretan Božić, dušo.
Hvala. I tebi.
-Nisi baš najbolje. -Ne, sve je u redu.
Vidim da nije.
Zaljubila sam se.
Tko je sretnik?
On je… Pomaže mi u antikvarijatu.
Jako dobar čovjek.
Znaš da ne moraš raditi ondje.
Ako želiš, mogu i njemu naći posao.
Baš si drag, Nikoś.
Svima koje voliš poklanjaš nešto posebno.
Ti si Djed Mraz cijelom svijetu.
Nikoga nisi zaboravio.
Nećeš otvoriti darove?
Njemački je.
Za samoobranu.
Više volim pravu stvar. Djedice.
Joj.
Kako je lijepa.
Ti si lijepa.
Znaš zašto mi se sviđaš?
Djedice?
Živiš u drugom svijetu.
Imaš drugu obitelj.
Lako bi me mogao zaboraviti.
Ali ne zaboravljaš.
Osjećam da ti nešto značim.
Da ti je ovaj dom važan koliko i onaj drugi.
Uvijek mogu računati na tebe.
Iako nemaš puno vremena…
Glupane.
Dobra večer.
GRANICA POLJSKE I ISTOČNE NJEMAČKE
Išta u prtljažniku?
U kurac!
Iziđite iz auta.
Iziđite.
Stavite ruke na krov auta.
Nikoś nije otišao u zatvor.
Samo je dobio kaznu.
I uzeli su mu putovnicu.
Kako možeš dobiti boravišnu dozvolu u Njemačkoj?
Tako da se oženiš Njemicom.
VOLIM TE
-Bok, Nikoś. -Bok.
Što je bilo?
VAN!!!
Hoćeš se udati za mene?
Što?
Volim te!
Samo polako.
Gangsteru moj.
Dobro.
Else, prestani. Else, smiri…
Ne jedeš li previše?
Sve je dobro.
Ne, jebote…
Čast mi vas je pozdraviti.
Da.
Da, jebeš ovo.
U Nikodemovom životu prozori su igrali…
To sam već rekla.
Nikoś!
Prijeđeš li granicu, nećeš se moći vratiti u Njemačku.
Vratit ću se. Još ne znam kako,
ali vratit ću se.
Godine 1985.
počela su uhićenja.
Da, sve su zatvorili.
Vozače.
Čak i novog partnera Nikośeve druge žene.
Dečke iz Lechije koji su radili s njim. Sve.
A Nikośa?
ORLE, 1985.
-Halo? -Bježi.
Odmah, jebote!
Tata, hoćeš mi ispeći palačinke?
Naravno, dušo.
Ideš li danas na posao?
Kao i svaki dan, mišiću.
Koliko te neće biti?
Samo trenutak.
Izvoli.
-Jedi gore kod bake. -Dobro.
Kad ćeš se vratiti?
Začas.
Nisam vidjela tatu cijelu iduću godinu.
GDANJSK, JELITKOWO, BADNJAK
-Dobra večer. -Dobra večer.
Imamo nalog za pretres.
Sumnjamo da je ovdje traženi zločinac Nikodem Skotarczak.
Znaš li gdje je tata?
U nevolji se obitelj poznaje.
Znaš li gdje je tatino skrovište?
Poručniče, u dimnjaku nema ničega.
Dobro.
Gubite se.
Kažu da je obitelj dobra samo za fotografije.
U slučaju Nikośeve obitelji,
to nije nužno bila istina.
Silvio se u Nikośevom životu pojavio 1986.
Unatoč posve drukčijem stilu, godinama mu je bio suradnik.
Najbliži suradnik
i Nikodemova desna ruka.
Kad sam dvije godine bio u zatvoru u Wronkima,
imao sam prijatelja
kojeg su zvali Pinokio.
Znaš li zašto?
Jer je svaki dan,
točno kao jebeni sat,
u osam sati,
strugao svoju batinu.
Silvio.
Pozdrav.
Tko su ove lijepe dame?
Katarzyna i Magdalena. Jasno, obje su željele upoznati šefa.
Osobito Magdalena.
Čekaj.
…Skotarczak, tražen zbog krađe auta i krijumčarenja.
Ako znate gdje se nalazi,
nazovite 112 ili najbližu milicijsku stanicu.
Da?
Šefe, što se događa?
Položit ćemo tijelo naše sestre u grob. Budući da je Krist
prvi ustao iz mrtvih, on će obnoviti naša smrtna tijela na sliku svog…
Ne razumijem, jebote.
Zna li itko išta…
o tome zašto je to učinila?
Jer to me uvijek…
natjera me na razmišljanje…
što se događa u glavi osobe…
koja si uzme život.
Svi moji voljeni umiru.
Nekako samo ja imam sreće, jebote.
Što sad, šefe?
Što?
-Pitam što ćemo sad… -Vozi.
U ime Oca i Sina i Duha Svetoga. Amen.
NJEMAČKI KONZULAT U GDANJSKU
Moj klijent, Nikos Skotarczak, rođen je 1954. u Danzigu.
Ovo je rodni list njegove majke Marije Flugel.
Otac je Poljak.
Majka ga je odgojila kao Poljaka,
kako se ne bi razlikovao od druge djece.
A sad bi se moj klijent htio vratiti u svoju pravu domovinu.
Izvolite.
Ne govori njemački?
Zwei kutijen…
Osjećam li miris wursta?
Bok!
Bok.
Ovo je Silvio. On je kao ti, ali radi u Poljskoj.
Dobar čovjek.
Lijepo vam je ovdje, jebote.
Pomalo kišovito.
Jebeš to!
Kao ponosni njemački državljanin s korijenima starim sedam naraštaja,
kažem vam, vraćamo se u Hamburg!
To!
Silvio.
To ti je smiješno?
Onda se smij, jebote!
Hajde, smij se! Smij se!
Jesi lud, jebote?
-Samo sam se uzrujao. -Začepi!
Tako želiš poslovati u Rajhu?
Jebote. Uzrujao me.
Smiri se.
Ne znam gdje je Nikoś našao Silvija, ali odakle god da je došao,
nikad nije bio naš.
TRI GODINE POSLIJE
Nije bio gradski dečko.
To što se naš Nikoś morao skrivati, nije značilo da je posao patio.
Nakon što su smislili trik s poklopcem,
svaki se mjesec u Poljsku prevozilo više od sto auta.
I nastavili su krasti unajmljene aute putem „krađe po narudžbi”.
A tada je Nikoś počeo piti.
Čekaj… Odmah se vraćam.
Jebote.
Kako se na njemačkom kaže „seks u troje”?
Dreiersex.
Vidiš? Znaš govoriti.
Normalno govoriš.
Pametnica.
Volim te…
U kurac. Koji je ovo auto?
Sedmica… BMW 7.
Pitam za pravni status.
Ovo nije dobro.
To je bila „krađa po narudžbi“. I imam lažnu putovnicu.
Reci djevojci da se drži.
Što?
Jebote!
Usredotoči se.
Kad su bili zajedno, sve je izgledalo moguće.
Uspjet ćemo, zar ne?
Naravno.
Uz malo sreće.
-Dobar dan. -Prezime!
Naša je prijateljica trudna
i nije joj bilo dobro.
Žurili smo se ginekologu.
Dušo! Čekaj!
Pogrešan smjer!
Ode ona.
Ali vratit će se. Pričekajte ovdje, idem ja po nju.
Razgovarao sam sa sucem.
Zbog krađe auta, pijane vožnje i prouzročene nesreće
dobit ćete 18 mjeseci do dvije godine zatvora.
Pa odmorit ću se.
Možda pročitam knjigu.
Tužiteljstvo se zanima i za vaše njemačke korijene.
Navodni njemački korijeni. To ih zanima.
Ti?
Kornjača.
Ja, tigar.
Na granici smo zaplijenili još dva ukradena auta.
Ako vaši dečki, Michał Dolszewski ili Paweł Kozłowski,
kažu ste vi naredili krijumčarenje,
bit će još gore.
Možemo računati na dvoznamenkastu kaznu.
Silvio već služi dvogodišnju kaznu u Italiji.
Nikoś. Gotovo je.
Gotovo je.
Prihvati moju ponudu.
Prihvati ponudu.
Možda nećeš dobiti drugu.
Što nudiš?
Počni svjedočiti.
Lijepo.
Naučio si šprehati poljski.
Prekrasno.
Onda reci ovo.
„Na vrh brda vrba mrda.“
Ako si poliglot koji tako lijepo govori,
želim čuti kako kažeš: „Na vrh brda vrba mrda.“
Na…
vrh… br… da…
vr… ba…
mrda.
Reci mu kako reći: „Na vrh brda vrba mrda.“
Reci gospodinu kako da kaže: „Na vrh brda vrba mrda.“
Slušam. Onda?
Samo mi reci: „Na vrh brda vrba mrda.“
U kurac!
Ispričavam se!
Zašto mi ne pomažeš? Zašto mu ne želiš reći?
Ali čemu?
Želim znati kako se to kaže.
Molim te, reci mu: „Na vrh brda vrba mrda“,
odmah, jebote!
Hajde, molim!
Okružen sam idiotima!
-Pomozi mi. -Na vrh brda…
Ne meni, reci njemu, jebote!
Molim te!
Žao mi je.
„Na vrh brda vrba mrda.“ Je li to tako teško?
-Na vrh brda. -Lijepo. Molim te.
Uzmi taj jebeni stol.
Sad sjedni i reci mu:
„Na vrh brda vrba mrda.“
Smjesta!
Možda da mi kažeš nešto pametnije,
običnu rečenicu poput: „Na vrh brda vrba mrda.“
Molim te.
Počni
svjedočiti.
Koji kurac?
Na vrh brda! Na vrh brda vrba mrda, jebote!
Na vrh brda!
Odlazite!
Gubi se!
Ne diraj me.
Nikoś je osuđen na 21 mjesec u strogo čuvanom zatvoru.
No to nije zaliječilo rane koje je dječak iz poljskog grada
urezao u veličanstveno njemačko pravosuđe.
Rane su bile svježe,
a da postanu ožiljci, potrebne su bile nove optužbe.
Kazna za te ožiljke tek je trebala doći.
STROGO ČUVANI ZATVOR TEGEL, BERLIN, 1989.
Imaš li što na poljskom?
NIKOS KAZANTAKIS „GRK ZORBA“
Nikoś?
I ja sam Nikoś.
Kako je Lechia?
Ne pitaj.
Kako su gradski dečki?
Mrlja ima novu zaručnicu.
Dečki trče uokolo kao i obično.
Silvio je u zatvoru u Italiji.
Silvio nije gradski dečko.
Da, znam.
Reci mi,
kako ubijaš vrijeme ovdje?
Čitam knjige.
Jesi li čitao „Grka Zorbu“?
Nemam vremena za čitanje.
Da.
Taj je Grk bio dobar tip.
Činio je što je htio. Ponosno.
Znao je uzeti ono najbolje od života.
Da, ali…
bio je u sunčanoj Grčkoj, a ne u zatvoru, zar ne?
Prvo Gabrysia, a sad Teresa. Jebote, djeca odrastaju bez oca.
Znaš, dali su mi samo običnu četkicu i pastu za zube.
Gubim sjaj.
Gotovo je. Kraj.
Gotovo je.
Kraj.
Gotovo je.
Zbog samoubojstava u obitelji
i vašeg općeg stanja,
ostatak kazne provest ćete na psihijatrijskom odjelu.
Bit će vam bolje.
GRK ZORBA
Silvio je odležao u talijanskom zatvoru i potpuno poludio.
Brzo je naučio jezik i slušao priče o mafiji.
O pravilima, obiteljskim vezama
i ponudama koje se ne mogu odbiti.
Moraš nešto poduzeti.
Kad se vratio,
bio je siguran da sve to može primijeniti na naš teren.
Osobito je vjerovao u to nakon šmrkanja koke.
U vezi s čim?
Onda?
U vezi s čim?
Pa u vezi s mojim kapom.
S Nikośem, jebote.
I sa svime što se ovdje događa.
Netko mora voditi ovaj posao, zar ne?
Posao se sam vodi.
To je pogreška.
Na kraju će ga netko ugrabiti.
Bez našeg kapa
sve će se raspasti, jebote.
Vakuum…
ne podnosi prazninu.
O čemu govoriš, jebote?
Netko mora ovo držati na okupu, zar ne?
Ili ne?
Vladati željeznom šakom, znaš.
Često koristiš riječ „netko“.
Imaš li koga na umu?
Pa, ne znam.
Ljudi vide što se događa.
Znaju zbrojiti dva i dva.
I dobiju točan rezultat.
A nisi li zapravo ti
zbrojio dva i dva?
Super. Pogrešno si shvatio.
Što?
Brinem se…
Ne!
…o glavi naše obitelji.
Bez brige.
Naš se kapo zna pobrinuti za sebe.
Capito?
Capito.
Ti, jebote…
Parlare italiano.
PSIHIJATRIJSKI ODJEL, ZATVOR TEGEL, BERLIN, 4. PROSINCA 1989.
Želja za slobodom i ljubav za životom
bili su jači od straha od smrti.
Svaka kap krvi koju je Nikoś izgubio,
približila ga je i tom prvom,
i drugom.
Sad.
„Cijela je Njemačka šokirana spektakularnim bijegom
poljskog zločinca.” Jebote!
„Nikodem Skotarczak namjerno je smršavio kako bi izgledao kao njegov brat
te je pustio bradu.“
Jebote!
„Nikoś je inscenirao samoubojstvo
te je premješten na manje strog odjel.
Ondje nitko nije primijetio
da se Nikodem Skotarczak
zamijenio s bratom
i išetao iz zatvora Tegel.“
Živio moj voljeni!
„Možda još ne bismo znali za zamjenu
da Nikoś nije upravitelju zatvora nije poslao razglednicu
u kojoj je otkrio cijelu prevaru.”
Sranje.
Dragi moj.
„Kako je moguće da je kradljivac auta iz Poljske…
POZNANJ, 1990.
…prevario cijelo njemačko pravosuđe?“
U moje zdravlje!
Dobar dan.
Ovo je budućnost, jebote.
Što?
-Budućnost. -Misliš na koku?
Hoćeš malo?
E, Silvio. Znaš kako te to sjebe?
Nikad!
Jebote, nos mi je začepljen.
Gospodo, ovako dalje ne ide.
Kad ga mi tražimo, kod vas je.
Kad ga vi tražite, kod nas je.
Kad ga tražimo zajedno, nema ga.
To mora prestati!
Jeb…
Nikoś je promijenio način rada. Više ne nadzire sve.
Podijelio je grupu u specijalizirane jedinice.
Još sam začepljen, jebote!
Sranje, jebote!
Sve se sjebalo!
Navodno se u Trójmiastu pojavila droga,
ali ne znamo je li to Nikośev posao.
Trebao bi prestati s tim.
Jebote, trebam treću rupu.
Ono što je Nikoś učinio u mojoj je zemlji neoprostivo.
Moji nadređeni zahtijevaju njegovu glavu
i ja ću im je donijeti.
Njegovo lice iza rešetaka
mora biti na naslovnicama koje su izvijestile o njegovom bijegu.
Generale, sauna je gotovo spremna.
Dobro.
Može biti kod vas ili kod nas, samo da je u zatvoru.
-Bok, braco! -Dugo se nismo vidjeli.
Ne bih ti se mogao odužiti ni da sam najbogatiji čovjek Trójmiasta.
Ne moraš, braco.
Za početak.
Za mene?
-Bit ću najbrži u Trójmiastu! -Već jesi.
Još nešto.
Čini se da je nešto skupljao. Možda podatke o drugima, možda novac.
Znate li išta o tome, kolego?
G. načelniče!
Znate li vi što o tome?
Ti ćeš voziti Marekov auto.
-Makni to sranje! -Koje je marke auto?
POZNANJ, 1991.
Hej, idi.
Bit ću dobro.
Voljela sam svog gangstera.
Nekoliko mjeseci poslije rodila sam našu kćer Martu.
A mi?
Bila sam umjetnica, balerina. A on…
Jednostavno ne bi išlo.
KRAKOV, GODINU DANA POSLIJE
Andrzej?
Isuse, moj divni Andrzejić iz Budimpešte?
Bok!
-Dugo se nismo vidjeli. -Dugo.
-Što ima, Nikoś. -Magi!
Lijepo vas je vidjeti. Bok.
Nikoś, ovo je Wiesiek iz Wołomina.
Zovemo ga Luđo.
-Bok. -Bok, Wiesio.
Nikoś, dođi.
Slušaj. U ime starih dobrih vremena, imam molbu.
Naravno, Andrzejiću.
Slušaj, znam da je u Budimpešti
naš odnos bio malo drukčiji.
Tada sam, u usporedbi s tobom, bio
ovako mali. Sitna riba.
-Ma daj. -Jesam.
Slušaj, prestani me zvati Andrzejiću i obraćati mi se pokroviteljskim tonom.
Moraš upoznati nekoga. Svi morate upoznati nekoga.
Nikita, moja nova djevojka.
Pobjednica je natjecanja u mokrim majicama u Toruńu.
-U Łódźu. -Što?
Dobro, Nikoś.
Prijeđimo na ti.
Život u Trójmiastu dijeli se na dva razdoblja.
Prvo, zlatno doba.
Drugo je počelo kad se pojavio kokain.
Svi su ga uzimali.
Kriminalci, aktivisti,
muškarci, žene, policajci. Svi su bili oduševljeni njime.
Kako je dobro.
Nisu se ni zapitali u što se upuštaju.
Neki su imali kokain pomiješan s toliko toga
da ih policija nije imala zašto uhititi.
Mislili su: „Ovo je slabo.“
Ovo je slabo.
I nastavili šmrkati.
Važno je bilo samo nečime napuniti nos.
U cijeloj je zemlji možda samo nekoliko sretnika s obale
uzimalo kokain, a ne žbuku.
Ali najveći igrači uvijek su imali…
Fino, jebote!
Shvaćate.
Kokain.
Dođi, probaj. Od kokaina mi se bradavice ukrute.
Volim svog gangstera.
I volim kad me jebe.
Tada se sve promijenilo.
To je bio početak Nikośevog novog puta i istovremeno…
početak kraja.
Nikoś!
Za kralja obale!
Nikoś, znaš da ti od tog sranja glava postane tvrda,
a nešto drugo mekano
i onda ništa ne možeš.
Slušaj, Nikoś, imate onog tipa, Silvija.
Tako je.
Želimo da ga malo smiriš.
Nikoś, hej. Nikoś!
Nikoś, volio bih da ovo shvatiš ozbiljno.
Smiri ga ili ćemo mi.
Koji kurac tražite od mene?
Zasad te samo molimo.
Ispričavam se.
Andrzejiću.
Tražio si da te ne zovem Andrzejić. Onda kako da te zovem?
Kako to misliš?
Kao i cijeli Pruszków i Varšava.
Pershing.
Jako lijepo.
Jebote.
KRAKOV, 13. OŽUJKA 1992.
Kakvog bi okusa trebalo biti to varivo?
Ne znaš skuhati varivo?
-Pa ne znam. -Odjeni se.
Isuse, djeca.
Tata!
Natalka. Bok, dušo.
O, ne.
Bok, Piotruś.
Normalni ljudi sami čiste kuću,
ali moj bivši muž unajmi striptizetu.
Molim?
Bok, Wojtuś. I dalje si dobar?
Da.
Moja nova cura, Nikita.
-Dušo, upoznaj svoju novu maćehu. -Dobar dan.
Ležerno razodjevenu.
-Prestani. -Da, razodjevenu.
-Pozdravila te. -Da, dobar dan.
Čuj… Znaš li možda
što treba dodati u varivo da bude gorče?
Razmišljala sam dodati malo pepela,
ali ovdje ima nepušača, zar ne?
Koji kurac?
Zaboravi varivo, dobro?
I odjeni se.
-Koji je ti je kurac? -Odjeni se za blagdane.
Dođi, Natalka.
U varivo treba staviti malo gorušice.
Gorušice?
Toga se nisam sjetila.
Požurite se, molim. Već kasnimo.
Slušajte.
Prije nego što dođu, želim nešto objaviti.
Ne nadaj se.
Odvjetnik kaže da će me vjerojatno pustiti na miru.
Da? Možeš se vratiti kući?
Da, za mjesec dana, možda dva.
Da.
Ne daj da te više naganjaju, tata. Molim te.
Dobro.
Otišli su noću.
Trebali su stići prije dva sata.
Idemo se provozati.
Bio je petak, 13.
Veliki petak.
Kako si?
Dobro.
Marek! Uspori, ubit ćeš nas!
Koji kurac?
Tata, što je bilo?
Ostani u autu.
Onaj tko se boji živjeti,
nauči voljeti.
Onaj tko voli život, boji se tuge i nauči žalovati.
U jednom je trenutku izgubio brata,
majku i prvu punicu.
Ta mu je lekcija bila jedna od posljednjih.
VARŠAVA, NEKOLIKO MJESECI POSLIJE
Nikoś, znaš da kad god zatražiš pomoć,
učinim sve što mogu.
Ostani ovdje koliko želiš.
Kako ti se sviđa ovdje?
Gotovo kao kod kuće.
Jesi li vidio fotku moje svinjice?
Znaš kako sam je upoznao?
Naišao sam na nju na poslu.
Udaram njezinog gazdu čekićem, krv šiklja posvuda,
a ona mi se plete oko nogu, poput mačića, jebote.
Bio sam tako dirnut da sam je poveo sa sobom.
Nisam znao da čovjek može toliko voljeti svinju.
Tiho, jebote!
Posao se mijenja.
Jučer su Pershing i Luđo bili prijatelji.
Danas ratuju.
Ako si bio prijatelj obojici,
sad moraš odabrati stranu.
A što je sa svinjom?
Hranio sam je, narasla je.
Znala je i donijeti štap.
Imala je takav apetit da bi proždirala ljude s cipelama.
Zamisli, četiri sam godine živio pod istim krovom sa svinjom
koja je pojela pola Wołomina.
A sad?
Što? Gdje je?
Neki luzer ju je pregazio.
I ostavio je da umre nasred ceste.
To je bilo prije dva dana i još ne mogu doći sebi.
Dakle, vidiš…
katkad okolnosti odlučuju hoćeš li jesti ili će te pojesti.
Čuj, čovječe…
U ime starih dobrih vremena u Budimpešti, bit ću iskren.
Ja odlučujem na čijoj sam strani, a ne okolnosti.
Okolnosti su takve…
Jebote, kako volim ovaj dio.
Okolnosti su takve da se kralj obale skriva u Varšavi.
Imaš slabe karte.
Bio si sjajan.
Bilo je zadovoljstvo je raditi s tobom.
Što god govorili o tebi,
ti si mi kao brat.
Pusti to.
To nije tvoj stil.
Dobar dan. Priznao je.
Pregazio ju je.
Dobro.
Hej, dečki.
Pripremite sigurnu kuću za g. Nikodema.
Uživaj u glavnom gradu.
Začini malo, nekako je bljutavo.
Jebote.
Ne gledaj me.
Stvarno je luda, jebote.
Reci,
zašto je mio kapo sam ne…
Mio kapo.
Ne tako davno kapo je bio protiv toga.
Protiv prodaje.
Zašto bi kapo bio protiv prodaje droge?
To je čista zarada.
To je zlo.
Zlo.
A cuga?
Ali onaj…
Jebote, uvijek zaboravim…
Forrester.
I onaj jebeni Rożek.
Bacaju jebene bačve preko rijeke Odre.
Bez naknade?
Jer, jebote…
kapo bi trebao vidjeti koliko Pruszków zarađuje.
Silvio, kakva naknada? Od koga?
To su moji prijatelji. Jesi lud, jebote?
Uzrujan sam.
Ja sam uzrujan.
-Uzrujan sam. -Ja sam uzrujan, jebote.
-Ne laži. -Ti ne laži, jebote.
-Jebote, nemoj lagati. -Ti nemoj lagati, jebote.
-Ne slažemo se. -Izgleda da ne.
U kurac.
Izgleda da ne.
Ne slažemo se!
Koji kurac on…
-Cipele na stol? -Zar ne?
-U našoj jebenoj kući? -U mojoj jebenoj kući.
Što? Jebote. Je li ovo svinjac?
-Što si on umišlja? -Da. Tko si ti, ha?
S jebenim cipelama! Znaš s kim imaš posla?
-Da. Gubi se! -Tako je! Gubi se, jebote!
Govno jedno.
Hej, Nikoś. Nikoś. Nemoj se uzrujavati.
Hoćeš da ti popušim?
-Predivno. Jebeno predivno. -Da?
-Ti si moj kralj? -Da, kralj.
-Tko je moj kralj? Tko? -Ja.
Ja sam jebeni kralj.
-Nitko tako ne razgovara s tobom. -Točno.
Koji mu je kurac?
Zna li on tko sam ja?
Tako se ne razgovara s kraljem.
Moramo promijeniti okruženje.
Ali meni se sviđa ovdje.
Odrezat ću stabljike da duže traju.
Nadajmo se da ću ja potrajati.
U kurac.
Dvadeset-dva-nula-nula, javi se.
Tu sam.
Skotarczak je u marici.
Tko je s njim?
Nitko. Stavili smo mu lisice.
Netko bi trebao sjediti s njim.
Znate li odakle je pobjegao?
U kurac.
Halo?
Da.
Za vas je.
Da?
Sranje!
Pretražite sve sigurne kuće u Pruszkówu!
Stari prijatelji bili su u zatvoru,
legalizirali svoj posao ili mu okrenuli leđa,
misleći da je kralj obale gotov.
Silvio je poludio.
A Nikoś?
Odgulio je dvije godine.
Ovo je Barton.
ZATVOR U SIERADZU
Silvijeva zamjena.
Vjerovao je u snagu, Nikośa i Boga.
U sve vijeke vjekova, amen.
Vidiš?
Samo mene ima.
Onda?
Prvo koka ili jebanje?
Vodi me kući.
Kako si?
Dobro.
Kako je u školi?
Također dobro.
A ocjene?
Dobre.
Ne pušiš cigarete?
Ne.
Osjetim smrad.
Moji prijatelji puše, valjda zato.
Aha, dobro.
Kad je…
roditeljski sastanak?
Ti i roditeljski sastanak.
Kad je?
Prekosutra.
Dobro, doći ću.
Ozbiljno?
A u kurac.
Pušila si. Vidio sam te.
Što ćeš učiniti?
-Idem tvojem razredniku. -Razrednici.
Još bolje.
Ne znam što je Nikoś radio s njom.
Možda su razgovarali, možda ju je poševio.
Kako bilo da bilo, cijela se škola još sjeća njegova posjeta.
Što se događa?
Došli su iz Zgorzeleca.
Desno je Forrester, a lijevo… Jebote, Rożek ili tako nešto.
I?
Ta dva kretena krijumčarit će milijun litara alkohola mjesečno?
Učinili su to nekoliko puta.
-A gdje je naš tip iz Trójmiasta? -Piša.
Aha, piša.
Dođi.
Hej, što radiš?
Ovako se želiš vratiti u igru?
Kako?
Zaboravi.
Jebote, reci mi što Nikoś iz Trójmiasta radi na Odri?
Jebote, uložit ću jedan milijun i zaraditi četiri.
To je sve. Moram se oporaviti.
Silvio je to dogovorio?
Vjeruješ mu?
-Vjeruješ njegovima? -Jebeš Silvija.
Vjerujem u novac.
Nekoć si vjerovao u ljude.
To nije tvoj stil.
To jest moj stil. Naš stil.
Opet će nas oponašati. Bit će kao prije.
Ne, čovječe.
Ljudi su te oponašali jer si bio ispred svog vremena.
Sad je vrijeme za tebe stalo.
A ionako si ga previše izgubio. Znaš? Previše.
Čekaj ovdje. Pričekaj.
Nikośeva je snaga bila u tome što je prihvaćao slabosti svojih voljenih.
Napokon se upoznajemo. Forrester.
Nikoś.
Rożek.
Poštovanje.
GO-GO KLUB LAS VEGAS, 1996.
Jebote, opet?
Silvio je napravio nered u Orłowu.
Pucao je u jednog od naših.
Pa što?
Pa sranje!
Evo ga!
Mio grande capo.
Capo di tutti capi, jebote.
Nikoś.
Kralj bez kraljevstva.
Ciao, bella!
No! Više ne.
Više ne.
Jebeno me ljuti…
Ljuti me…
što kad sam htio da radiš s Forresterom i Rożekom,
rekao si, „Ne, jebote.
Silvio, jesi lud?“
I što sad?
Koji kurac?
Čujem
da mio kapo…
krijumčari alkohol…
s mojim amici.
Ne.
To mi se ne sviđa.
Stvari su se promijenile, zar ne?
Jebote.
Gledaj.
Prije sam bio nitko i ništa, zar ne?
A sad si ti nitko i ništa!
Jebote.
Ispričavam se.
Nikoś.
Nemaš ništa.
Nemaš ništa, jebote!
Nemaš aute.
Nemaš ljude.
Nemaš čak ni poštovanje.
Nestalo je.
Ništa.
Nemaš ništa.
A znaš što ja imam?
Imam podršku Pruszkówa…
Ne smij se, jebote.
Ne, ne smij se.
Oni znaju kako se igra, znaš?
Jebeno dobro znaju kako se igra jer imaju muda.
Imaš ti muda?
Pokaži mi muda.
Hajde, pokaži.
Pokaži muda, jebote!
Ispričavam se.
Reći će nešto. Tiho, jebote!
Tako si važan…
samo zato što sam ja to dopustio.
Želim ti smrt.
Oboje vam želim smrt.
Arrivederci.
Arrivedere.
Dođi.
Dobar dan, Nikoś.
Odlično govoriš poljski.
Reci: „Na vrh brda vrba mrda.”
Nećeš me uloviti.
Vratit ćeš se u Rajh sa svojim poljskim kao kreten.
Nisi razumio?
Sve sam razumio.
Ali ulovit ću te. Bez brige.
Kladim se da kad bih protresao stabla, neki bi policajci pali.
Tvoje je vrijeme gotovo, Nikoś.
Nema više tipova poput tebe. Nekoć su…
najlukaviji odlučivali tko je na vrhu.
Ali danas vladaju najokrutniji.
Sereš.
Silvio te lovi.
Ide po gradu i bira najveće degenerike.
Poznajem te, Nikoś.
Ti nisi takav.
Iznio sam svom šefu jednu ideju.
I pristao je.
Ideš sa mnom u Njemačku.
Uhitit ćemo te na granici,
podmetnuti ti neko ilegalno oružje
i staviti te iza rešetaka na godinu i pol.
U međuvremenu sve će se smiriti.
Onda ćeš izaći i opet biti svoj.
Ali tvoja guzica
bit će spašena,
a moj šef
dobit će velikog Nikośa na pladnju.
Svi će biti zadovoljni.
Ne.
Zašto?
Jer ako me staviš iza rešetaka…
onda…
Nikita će se za tri dana ševiti s cijelim gradom.
Zato.
Iz Varšave i Pruszkówa dolazi novi val.
Nisu poput tebe, neće oklijevati ni na trenutak.
Imaš li snage suprotstaviti im se?
-Gđa Milena Kawkowska? -Da.
Tko je to?
Direktor banke.
Što mu je to na licu?
Daj, to me plaši. Reci mu da ode ili da to skine.
Odmah.
Poljski stručnjaci…
Ili bi trebalo biti ovako? Možda je namjerno?
Znam mnogo
o vašem odnosu s Nikodemom Skotarczakom.
Kako?
Takva pitanja omalovažavaju moju predanost poslu.
Znam mnogo više nego što biste voljeli.
Ne pijete kavu?
Volim crnu.
Tako vas zove, zar ne?
Što želite?
Informacije? Izvještaj?
Na pogrešnom ste mjestu.
To nisu moje metode.
Želim da mi pomognete spasiti Nikodema.
Radimo prema dogovoru.
Lijepo od vas što se brinete o nama.
Ali Nikodem se može sam snaći.
SOPOT, 1997.
Onda, arrivederci.
-Bok, Natalka. -Bok, tata.
Gdje si bio?
Išao sam baciti smeće.
Prekjučer?
Kad sam otišao, shvatio sam…
da sam uzeo daljinski. Ako si par dana
morala micati guzicu, strašno mi je žao.
Koliko si izgubio?
Dvjesto tisuća.
Jebote. Što?
Jebote… Koliko?
Imao sam peh.
Jebote, Nikoś.
Dvjesto tisuća, jebote.
Ali kupio sam kuću na tvoje ime.
Kupio si mi kuću?
Ne tebi. Na tvoje ime.
Tata?
Da?
Tko je to?
Idi u svoju sobu.
Što je?
Što je, lijepi moj Andrzejiću?
Pogrešno ste skrenuli?
Da dođeš do Pruszkówa, na kraju ove ceste
skreni desno, doći ćeš na glavnu cestu
i vozi ravno 400 jebenih kilometara.
Jednostavno.
Kako je Silvio?
Dobro da si počeo čistiti. Dobro.
Znaš, kod nas je uvijek bilo čisto.
Sad želim…
da počneš zarađivati za nas.
Ali na čemu, drogi?
Isuse Kriste, na čemu god želiš.
Nije me briga. Na bilo čemu.
Reći ću ti više.
Ovo vaše jebeno Trójmiasto
zanimljivije je tržište od glavnog grada.
Zato ne možemo dopustiti…
da njime upravlja netko tko ne surađuje.
Znaš, Andrzejiću,
svatko ima svoje mjesto.
Misliš da pripada tebi,
ali duboko sam uvjeren ja da pripadam ovom mjestu.
Nikoś.
Potrošio sam deset tisuća samo na gorivo da dođem ovamo.
Da dođem k tebi.
Mogao sam poslati dvojicu s prigušivačem.
I bilo bi gotovo.
Učinio sam to iz poštovanja prema tebi.
Razumiješ?
Dva puna autobusa čekaju u ulici Monciak.
Sve je to da shvatiš
da ovo nije jebena šala. Ne šalimo se.
Znam da se ne šališ.
Ali stvar je u tome, jebote,
da ako želim, ovdje mogu letjeti helikopteri!
Ako mi se tako prohtije, jebote!
Samo ako mi se tako prohtije!
TRÓJMAISTSKI DNEVNIK, PRUSZKÓW IZBAČEN IZ GDANJSKA
Ni danas se ne zna tko je zvao policiju.
Ali tada su posljednji put
gradski dečki uspjeli pobijediti barbare iz Pruszkówa.
FILMSKI FESTIVAL GDYNIA, 1997.
Nikoś. I ja se želim zabaviti. Obećao si da ćeš me upoznati sa zvijezdama.
Pozabavi se mnome!
Daj mi dvije minute. Moram nešto obaviti.
-Dvije minute! -Dvije minute.
Nikoś, jebi me kao jučer ili ću poludjeti. Molim te.
Petnaest minuta.
G. Nikodem, dvije riječi. Kako je bilo glumiti s Janom Nowickim?
Super!
Kako se osjećate kad vas u novinama nazivaju
„ocem mafije Trójmiasta”?
Mislim da je to lijepo.
Hvala!
Prošle su dvije minute.
Jebote, rekao sam ti da ću te poševiti za 15…
Što si rekao?
S kim si me zamijenio?
Ševiš se s mojim dečkom?
Možda.
Znaš li zašto? Jer možda ne znaš kako se to radi.
Ne znam se jebati?
-Ne znam se jebati, jebote? -Nisam bila jasna?
Nikoś je postao najpoznatiji poljski kriminalac.
Iako zapravo nije bio gangster.
Ako želiš biti gangster, moraš igrati grubo.
Kao razbojnici s Odre koji su se zaratili.
ŽRTVE RATA U ZGORZELECU
Ali u ovom se ratu Nikoś kladio na pogrešnog konja.
I to ne prvi put.
OTET KRALJ KOBASICA IZ ŁÓDŹA
I time je
stao na svih osam krakova hobotnice iz Łódźa.
Nikoś je htio svima biti prijatelj.
Ali kad je rat u tijeku…
UBIJEN LUĐO
…moraš odabrati stranu.
Toliko otvorenih fronti…
Ponekad se ne želiš suprotstaviti svijetu.
Ali iz nekog razloga, svijet se suprotstavi tebi.
A usred svega toga, usamljeni gradski dečko.
Moj jadni mali Nikoś.
Trebao bi se više brinuti o sebi.
Ne bih trebao biti živ.
Što?
Ne govori mi što da radim.
Nikoś je polako počeo shvaćati da sve što ima početak,
ima i kraj.
Pokušao je pod svaku cijenu sakriti da ga to plaši.
Više volim kad je Crna crna.
Moja sestra…
umrla je u proljeće 1986.
A onda mama…
i brat.
Također u proljeće, 1992.
A…
sad je opet proljeće. Još šest godina poslije.
Što to govoriš, jebote?
Šest, šest, šest.
-Sad sam ja na redu. -Ne.
Živjet ćeš sto godina.
Pusti to.
Otiđimo.
Zar ne vidiš?
Sve je sjebano.
Pričekat ćemo i vratiti se.
Ne moraš biti kralj svega, možemo normalno živjeti.
Ja sam kralj.
Ti si kralj.
Ja sam jebeni kralj.
Ti si jebeni kralj.
Ja sam jebeni kralj.
Kralj si.
Ti si jebeni kralj.
Ti si jebeni…
Idem na otvorenje kluba. Vraćam se ujutro.
-On će s tobom. -Ali zašto?
Jer je sjajan plesač.
-Slušaj… -Što je ovo?
Privremena mjera opreza.
A što je ovo?
Kako si to učinio?
-Čarolija. -Čarolija ne postoji.
Može postojati.
Ali da, cigarete ne nestaju.
Slušaj, htio sam ti reći da…
nije sve onakvo kakvim se čini.
Da možda…
nešto izgleda opasno, ali nije.
Što mi želiš reći?
Da ću uvijek biti tvoj tata.
Samo to.
To se neće promijeniti.
Hajde sad.
Nemoj pušiti ili ćeš dobiti batine.
-Ti ne tučeš djecu. -To se može promijeniti.
Budeš li pušila, nalupat ću te.
Po goloj guzici. Remenom.
Odvezi je.
Tad sam zadnji put vidjela tatu.
GO-GO KLUB LAS VEGAS, 24. TRAVNJA 1998.
Brate.
Zašto ste zvali?
Rekla sam vam
da se Nikoś može sam snaći.
Ali prevarila sam se.
Obećavam ti da će odsad sve biti lijepo, dobro?
Možemo to promijeniti, zar ne?
Ne mogu ja to.
Molim vas.
Spasite ga.
Sve će se opet biti po starom.
Zatvorite ga.
Svi ćemo biti zajedno.
Sve moje žene, svekrve, ljubavnice, djeca.
Svi ćemo biti zajedno.
Preklinjem te, spasi ga. Zatvori ga nakratko
i sve će biti u redu.
Preklinjem vas.
Svi ćemo živjeti…
Živjet ćemo u istoj ulici.
Podmetnut ću mu nešto. Bilo što. Drogu.
Zatvorit ćete ga nakratko i sve će se smiriti.
Godinama ga pokušavam zatvoriti.
-Da mogu, već bih ga zatvorio! -Moramo nešto učiniti.
Pobrinut ću se za sve vas.
Trebam nekoliko mjeseci, razumiješ?
Trebam… Ne smij mi se.
Trebam nekoliko mjeseci. Preklinjem te. Nekoliko mjeseci.
Molim te.
Gotovo je s drogom…
Ne zna što radi, ništa ne razumije.
To me se više ne tiče.
…kasinom, cugom.
Ne razumije što se događa.
Hoćeš se kladiti da se više neću kockati? Ha?
Može, kladit ću se.
A ovo?
Posljednji put.
Nikoś, što je ovo?
Gdje ti je kaciga? Ciljaju u glavu.
Imaš pravo.
Čekaj, imam nešto za tebe.
Tko ga je ubio?
Možda je Nikośa ubio ponos Pruszkówa,
koji nije mogao podnijeti da ne može preuzeti Trójmiasto.
Više mu ništa ne možemo.
Možda je to bio bijes hobotnice iz Łódźa
jer im se Nikoś usudio pokazati kako da se ponašaju.
Ili možda neostvarena ambicija frustriranog tjelohranitelja?
Možda ga je slučajno ubio neki stari neprijatelj,
neki nedovršeni posao?
Nikodem je
imao priliku, ali…
Nije ju iskoristio.
Možda ga je ubila izdaja
jer se Forrester osjećao izdano
kad je Nikoś odabrao pogrešnu stranu?
Možda je netom prije smrti tražio prozor
kroz koji bi mogao pobjeći.
Ali sigurno ne bi napustio najboljeg prijatelja.
Živio je kao tigar. A sada…
GRK ZORBA
Možda je opet gradski dečko.
Sranje!
Neće se vratiti.
Još nešto.
Jeste li čuli da pred kraj života
nije bio švorc kako se mislilo?
To nije istina.
Kažu da je sakrio veliku svotu novca
za crne dane, ali nitko ne zna gdje.
Nikoś…
NIKODEM SKOTARCZAK
Donio si cvijeće.
Ove sam godine ja na redu.
Prijevod titlova: Ivana Brajčić