Downloaded from YTS.MX
INSPIROVÁNO ŽIVOTEM NIKODEMA SKOTARCZAKA. ČÁSTEČNĚ SMYŠLENO.
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
„JE LEPŠÍ PROŽÍT ROK JAKO TYGR NEŽ DVACET LET JAKO ŽELVA“
INSPIROVÁNO SKUTEČNÝM PŘÍBĚHEM
SOPOTY, SOUČASNOST
Prosím.
Co pro tebe můžu udělat?
Píšu…
Já vím.
Celý ten příběh je opředený spoustou tajemství.
A já ti je mám odhalit?
Hodně jste pro Nikoše znamenala.
Ale tohle tě přece nezajímá.
Tebe zajímá ulice.
Zajímá mě člověk, kterého si ulice pamatuje.
Na jehož pohřbu bylo víc lidí
než na pohřbu hodnostářů nebo dnešních hvězd.
Říká se, že Nikoš by jiný než…
Vždyť víte, gangsteři.
Nevím, co to slovo znamená.
Vím, že lidé, kteří si tak říkali, jsou mrtví.
Co už jsi zjistil?
Například vím, že se Nikoš narodil v roce 1954.
Skvělá novinářská práce.
Měl přísného otce, pracovitou matku,
problémy ve škole i mimo ni.
Jsem Nikošova starší sestra. Mám toho malého gangstera ráda.
A nesnáším, když dělá průsery.
To je náš mladší brácha Marek. Moc toho nenamluví.
Nikoši, jsi nejhorší ve třídě. Táta nebude mít radost.
Běžte domů beze mě.
A co ty?
Budu se ještě flákat,
než mi táta naseká na prdel.
Nezapomínej, hochu, že Trojměstí za komunismu
nebylo jen samý vyvrhel a bída.
Byly to především dveře na Západ.
Každý ze Západu si tu mohl žít jako král.
Ale tenhle král netušil,
že v tomhle království vládne někdo jiný.
Halt! Směnit peníze?
Že v Trojměstí vládnou měšťáci.
Zákazník chtěl směnit valuty. Přepočítal peníze, částka neseděla.
Měšťák přidal chybějící bankovku, ale prohodil balíček peněz za jiný.
Klasický podvod.
Do prdele!
A slovo podvod
Do prdele!
…se mělo stát refrénem i pointou celého Nikošova příběhu.
Do prdele!
Miluju tě.
Kam koukáš, frajere?
Kdybych si neschovával peníze na tři různý místa,
neměl bych ani na vodku.
Já tě pozvu.
Vodku!
A co sis myslel?
Že Němce nalíváme vodkou a zpíváme jim písničky?
Moje prachy.
Kurva.
Hej!
Za ním! Mám ho snad chytat já?
Jestli ještě jednou přineseš pětku…
Ne tak silně!
Tak to nebylo, hochu.
Nikodem na otce nikdy nevztáhl ruku.
Vždycky našel způsob.
Ne tak silně!
Přísná výchova vzbudila v Nikošovi dobro.
Z nějakého důvodu hrála okna v jeho životě důležitou roli.
Ale vždycky, když z nějakého vylezl,
vydával se vstříc vyhlídce války.
Chci směnit prachy.
- Kdes to vzal? - Vydělal.
Znám vaše finty. Tak nic nezkoušej.
Kdo jsi?
Nikoš, měšťák.
Ty nejseš měšťák.
Zatím.
Kdes ty peníze vzal?
Víš, co táta udělá, když to zjistí?
Neboj.
Vy choďte do školy a já na vás budu vydělávat.
GDAŇSK, 1973
MIMO PROVOZ! NEPOUŽÍVAT!
Dělej!
Nezapomeň, mladej. Ragby je jako život. Nepřihraješ, nezaboduješ.
Co?
Přihrávej, kurva!
Neříkej mi, co mám dělat.
Tehdy byl Nikošův nejlepší přítel Komo.
Město ovládali ragbisti.
Byli jako armáda.
Přes den házeli balónem, přes noc dělali vyhazovače.
Všichni je respektovali.
Poslouchejte, hoši.
Taktika je následující.
Nejdřív útočí tahle strana.
Pak přichází změna taktiky.
Pak útočí
tahle strana.
A dělejte kurva, co říkám.
Vrať tu flašku.
Jedem, kurva! Běžte!
Povídalo se, že na levém křídle byl jako hurikán.
Nezastavitelný.
Ale to nemusela být nutně pravda.
Ty vole.
Smůla.
Jasně.
Táhni do prdele, děvkaři zkurvenej…
Kdo to je?
Jdi do hajzlu! Zkurvysyne!
Kaňkova bejvalá.
- Vždyť nedávno… - S ní ještě byl, ale to už je minulost.
- Kurva! Zasranej zmrde! - Ale zlato…
Jak si to kurva představuješ?
Táhni do hajzlu!
Počkej. Vlasy.
Co je?
Už jsi?
No a co?
No, doufala jsem, že vydržíš aspoň dvě minuty.
Už jsi to s ženskou dělal?
Ani s ženskou, ani s nikým jiným.
Takže mám zajíčka.
Možná to nebyly dvě minuty,
ale dvě minuty to zvládnu třeba osmkrát za noc.
- Jo? - Jasně.
Příjemná změna oproti bývalýmu.
Uvidíme se ještě?
Moji lidi tě najdou.
Kámo, dneska diskošku asi vynecháš, ne?
Tvoje ženská byla něžnější.
- Cos říkal, kurva? - Hej, pánové, klid. Co se děje?
Neperte se, soustřeďte se na kšeft. No.
Jakej kšeft? Ten hajzl urazil moji snoubenku.
No, tak to úplně mění situaci.
Ty vole!
Tak jo, pojďte.
No pěkně, kurva.
Bravo.
Tolik.
Tolik chybělo, abys to vyřešil jako frajer.
- Víš, co řekl o jeho snoubence? - Dobře. To je mi u prdele.
Máme lepší věci na práci, tak občas přibrzdi.
Zmiz.
Dej. To je dobrý.
Kurva.
Slyšels někdy o zlatý horečce?
Jo, ta byla na Aljašce.
Taky máme svoji horečku.
Ale jantarovou.
Máme svoji Aljašku.
Nikoš přesně věděl, kdo má jaké potřeby.
A jak je uspokojit.
- Německý hodinky. - Paráda.
Jak jde kopání?
Ani se neptej. Nic tu není. Za chvíli se prokopou do Austrálie.
- No pěkně. Co tohle? - To je pro Mietka.
Věděl, kde věci sehnat, komu je dát a komu se vyhnout.
Ty časáky si beru.
Věděl, že dobré obchody se vyplácí.
Nebo ještě líp…
- Doufám, že nejsou ulepený. - Ještě ne.
…hodně dobrých obchodů.
Ale především věděl, kdo má dostat podíl.
Ty by sis stěžoval?
Hej, máme to!
Noční dolování jantaru chce pořádný světlo.
Víte, odkud máme lampy?
Czesku, kurva, posviť sem! Tohle není Labutí jezero.
Umíš šprechtit německy?
Ja.
No ty, kurva, kdo jinej?
Vážně, Nikoši.
Uč se jazyky.
Jinak nepřežiješ.
Já vím.
Bude tam Komo a pár měšťáků.
Opatrně, není to vaše území.
Držte se spolu a pracujte jako tým.
Jako v rukavičkách.
Rozumíš?
- A kdyby náhodou… - Žádný kdyby náhodou.
Doufám, žes mi rozu…
Hovno rozuměl.
V 70. letech byla Budapešť místem, kde se setkával Východ se Západem.
Když jsi v Budapešti stál na dobrém rohu,
svět ti ležel u nohou.
Nikoš byl stvořený k tomu, aby se tam stal králem.
BUDAPEŠŤ, 1975
Za nějaký čas obsadili každý roh kolem nádraží.
Hemžilo se to tam turisty a obchodníky z celé Evropy.
Směnit peníze?
Jo, moc rád.
Všichni chtěli směnit peníze za forinty.
Každý podvodník měl jinou techniku.
Díky.
A všichni zákazníci byli naivky.
Směnit peníze?
Geld wechseln?
Jak chcete.
Měls říct, že jsi z Polska.
Hledáme Nikoše.
- Co mu chcete? - Přidat se k němu.
Kdo jste?
Jsem Andrzej z Ožarova. To je Magi z Pruškova.
Já jsem Nikoš.
Respekt, chlape. Jestli nám to dovolíš, budeme pro tebe krást.
- Jo? A co umíte? - Hej.
Asi jste se spletl. Měl jsem dostat víc.
Nejsem blbec, jasný?
Co je?
Nevím.
- Kurva. - Padáme.
Kurva.
GDAŇSK KLUB MARYLKA
Občas se Nikoš vracel z Maďarska do Trojměstí.
Okrádal lidi ze Západu tak dlouho,
až začal vypadat jako oni.
Nekoukej po něm. Je to gangster.
Potom často říkal, že se do mě zamiloval na první pohled.
Co že teď tak málo jíš?
Moc jsi nesnědla.
Ano.
Když se narodil Piotr…
Piotruš.
…pro Nikoše to byl nejšťastnější den v životě.
A já jsem neměla odvahu přiznat, že už tehdy jsem věděla o svých démonech.
GDAŇSK-VŘEŠČ 3. LISTOPADU 1977
Nikoš uměl dokonale skrývat emoce.
Nikdo netušil, nad čím přemýšlí, co cítí a co prožívá.
Nikdo do něj neviděl.
Koukni, kdo přišel.
Mám s Kaňkou dohodu o kšeftování s penězma a drobným pašování.
Máme určitý pravidla.
Ale tys začal prodávat auta a mlátit místní.
Čmuchali tu fízlové
a včera sebrali dva moje chlapy.
Buď s tím přestaneš…
Nebo?
Vypadni!
Hned!
Jede kovboj prérií.
V dálce zahlídne kouř a řekne si: „Ty vole, paráda, dám si teplý jídlo.“
Rozjede se směrem k tábořišti,
ale jak se blíží, všimne si,
že se nekouří z teplý bašty,
ale ze zrychtovaný a ohořelý mrtvoly.
Tak přijede blíž, sleze z koně a rozhlídne se.
Najednou vidí nějaký pohyb.
Přijde blíž a tam leží chlap
s šípem v hrudi.
Tady.
Skloní se a ptá se ho:
„Bolí to?“
A ten chlap mu odpoví:
„Jenom když se směju.“
- Nevíš, o co mu šlo? - Ne.
Rozuměls mu, co říkal?
Ani slovo.
Tehdy se zrodil Nikošův zlodějský gang.
A i když Nikoš viděl hodně,
když se vrátil z Budapešti, na nikoho se už nedíval stejně jako dřív.
Kolem roku 1977 prodal první kradené auto.
GDAŇSK, 1978
Čau, fešáci. Chcete zakotvit v mým přístavu?
Říkal jsem ti, že tě najdu.
Říkals, že mě najdou tvoji lidi.
Seznamte se…
Nech si to.
Proč?
Nikdy mi neplať za…
Ty mi nikdy neříkej, co mám dělat.
Co? Líbím se ti?
- Moc. Ale nejdřív si musím odskočit… - Dobře.
Chceš vidět, jak jsem ohebná?
Kurva.
Kurva. Ticho, to je fotr.
- Zalez do pokoje. Běž. - Potřebuju na záchod.
Hele, chlastá a dělá u tajný policie.
Radši počkej.
Celý život mi říkali, co mám dělat.
Všichni se báli. Táta se bál,
že budu nula.
Učitelé se báli,
že budu vybočovat z normy.
Kurva.
Ahoj, pejsku.
Promiň, kamaráde.
Podle mě… je lepší prožít rok
jako tygr
než dvacet let jako želva.
Nechci žít jako želva.
Chci žít jako tygr.
Já myslela, že jako jelen.
Tak co, Romeo?
Připravenej na představení?
Co tu tak smrdí?
To tvůj pes.
Strašně kňučel. Vyvenčil bych ho, ale nemohl jsem…
Nevydržel to.
To je plyšák.
Co je to za sračku?
- Vždyť to je tvoje. - Ne ten obraz.
To.
Ze Západu.
Mám je od námořníků.
Típni to.
Budu král tohohle města.
Budu jako tygr.
Nikoho se nebudu bát.
- Jak se jmenuješ? - Milena.
Odteď jsi Černovláska.
Zabydli se.
Ale pamatuj, že teď tu kotvím jenom já.
Jak bylo?
Po tom je ti hovno.
Já rozhoduju, po čem je mi hovno a po čem ne.
Takový už byl Nikoš.
Neměl rád,
když mu někdo říkal, co má dělat.
Piš pravou.
Asi proto, že se o to všichni snažili.
Gdaňsk je svobodné město.
Říkám pravou.
Otec mu říkal, aby nepsal levou rukou.
Jeho žena, aby neměl strach.
- Neměj o mě strach. - Určitě?
Kaňka mu říkal, ať nedělá problémy.
A aby nechal vládnout ty,
Nikoši!
…kteří mu dovolili vydělávat.
Tady nesmíte kouřit.
Odkdy?
Už deset let.
Kdy už ten pitomý zákaz zruší?
Černovláska se stala Nikošovou princeznou?
To nevím.
Ale jak ho znám, ten neměl princezen nikdy dost.
A pak se zjevila ona.
Samozřejmě to nebylo bez následků.
Neměla jsem já být tvoje princezna?
Černovláska, kurva…
Jmenuju se Milena!
Nerozčiluj se.
Budeš mít vrásky.
Dobře. Promluvme si o tom.
Snesu všechno. Cokoliv.
Ale nechci, abys mi lhal.
Chci znát pravdu.
Ale…
Kdo je ta kurva?
Není to kurva.
Ale Halinka.
Je to slušná ženská. A ségra Něžnýho Romana.
Neznám žádnýho Něžnýho…
Fakt? Ségra Něžnýho Romana?
No.
Tak ještě jednou.
A pak se zjevila ona.
Naprostý opak Nikošovy první ženy.
Střed všeho dění.
Nóbl ženská.
Celý Trojměstí snilo o tom, že se zaboří do jejích…
Vlasů?
Vlasů.
Nikoš si vždycky bral, co chtěl.
Býval nesmělý, ale když tančil…
A byl skvělý tanečník.
…žádná mu neodolala.
Nikoš neuměl tančit.
A jestli někdo tvrdí opak,
nevěřte mu.
Ale i tak jsem se zamilovala na první pohled.
Nikoš.
Halina Ostrowská.
Co tu děláš?
Přišla jsem se bavit.
Máš štěstí, protože máme nejlepší stůl.
Jestli chceš…
To je nejlepší stůl?
Jestli chceš, vedoucí nám postaví stůl k oknu.
Máš vliv.
Já ne.
Ale můj bratr ano.
Bratr se zná s každým.
Sluší ti to.
Co děláš ty, Nikodeme?
Zeptej se bráchy, když každýho zná.
Ptám se tebe.
Dělám ve stejný branži jako tvůj brácha. Jen v menším měřítku.
Líbíš se mi.
Mám dvě děti.
A díky bratrovi jsem si zvykla na luxus, takže buď to se mnou myslíš vážně,
nebo…
Já mám syna a dobrej vztah s tchyní.
To přežiju.
Halinko, nějak málo jíš.
Ano.
POPORODNÍ POKOJ
Natálka.
Uměl bys ukrást takový auto?
Teoreticky jo, prakticky ne.
- Tak proč to neuděláš? - To mám okrást švagra?
Kdyby nebylo moje, jak dlouho by ti to trvalo?
Můj člověk by to zvládl pod minutu.
Tak to bys měl být boháč, Nikoši!
Jo. Kdyby bylo co krást.
Něco mě napadlo.
Zastav.
Tohle teď nosíme ve Švédsku.
Odvážný.
Znám lidi, co zmlátili pět chlapů naráz,
ale nikdo neměl odvahu nosit tohle.
Máš odvahu, Nikoši?
Troufneš si
vypadat jako frajer? Co?
Máš na to koule, švagře?
Říká se, že každá velká kariéra začíná dobře padnoucím sakem.
GDAŇSK-JELITKOWO, 1979
Dal jsem novomanželům velkou půjčku. Ahoj!
Otevřeli si malý kasino, kam chodí smetánka z Trojměstí.
Úředníci, kněží… Pozdrav Pánbůh!
Čau, ségra.
Policajti, zločinci i pašeráci.
Dej nám chvilku.
Který je který? Tehdy to bylo jedno.
Nikoši!
Představím ti Nikoše.
Tak. To je Marek Spinacz.
Na každýho najde špínu.
Tenhle vtip jsem už dlouho neslyšel.
Už aspoň hodinu.
Možná proto, že je kapitán. Z vojvodskýho policejního oddělení.
Roman říkal, že si můžeme domluvit kšeft.
Chodívám pít se všemi prokurátory.
Moje žena šéfuje dopravnímu oddělení.
Nikoš možná nemluvil mnoha jazyky.
Možná neměl vysokoškolské diplomy.
Ale měl dobrou představivost.
A právě si uvědomuje tři věci.
Zaprvé má gang zlodějů aut.
Zadruhé můžu zamést krádeže pod koberec.
Zatřetí, moje žena je…
Musím krást.
Nemám jinou možnost. Musím víc krást, pane kapitáne.
Kurva, to je brnkačka.
Jestli ten Spinacz nekecá, legalizuje každej obchod.
Potřebujeme jenom…
Přesně.
Co se stalo s tím oknem?
Oknem?
No.
Vletěla do něj vrána.
- Vrána? - Jo.
Chtěla naklást vajíčka, ale vyhnal jsem ji.
Fajn. Seženu si nový.
Kdybys měl další auta, dej vědět.
Celej klub chce takový. Koupíme všechny.
Lámáky a pilky máš?
Dobrý den.
Pasy, prosím.
Něco k proclení?
Zwei…
bednen pomerančen.
Cože?
Co se děje?
Rozuměl mi.
- Co? - Začínám mluvit jejich jazykem.
Co ten vercajk?
Sedíš na něm.
HAMBURK, 1980
Krok první, krádež auta.
Na přelomu 70. a 80. let to bylo
snadný jak facka.
Tady máš. Tři auta jsou připravený.
- Dej to klukům. Sraz doma. - A tohle?
Tímhle pojedeme my.
Asi jsem pokazil zapalování.
Bojím se, že to už znova nastartuje.
Neboj. Mladej!
Zkontroluj kabely, ať vám to na hranicích nechcípne.
Krok druhý, přeprava přes hranice.
Němečtí celníci nemohli padělaný papíry poznat,
protože naštěstí neexistovaly žádný bezpečnostní prvky.
Když se nestalo nic nečekanýho,
auto přejelo hranice úplně bez problému.
Krok třetí, legalizace.
V Trojměstí jsou servisy otevřený nonstop, ale zákazník do nich nevkročil.
Díky, zlato.
Spinaczova žena sehnala prázdný registrační papíry.
Za 24 hodin dostalo auto novej kabát,
nový značky, čistý papíry a bylo připravený na prodej.
Před prodejem nechal Nikoš auta do šroubku rozebrat.
Šéfe, tady je rádio.
Protože proč prodávat celý auto, když můžete prodat každej díl zvlášť?
Krok čtvrtý, prodej.
Dobrý den. Pan Nikodem?
Zájemců bylo tolik, že jsme mohli auta dražit.
Nikoš.
Se synem jsme přijeli z Varšavy.
Slyšeli jsme, že prodáváte cenově dostupná auta.
A bezpečná.
Dostupný i bezpečný.
Polský, západní, hezký, rychlý.
Když se zadaří, tak hezký, rychlý a západní.
Hezky řečeno, že?
Ano. Jsem v Gdaňsku poprvé.
- Ano. - Jak se vám tu líbí?
No, dá se tu dýchat.
Moc si vážím Lecha Wałesy. Úžasný člověk.
Co udělal pro zemi, pro Poláky…
A co auto?
Něco většího. Budu ho mít jako taxíka.
Můj otec jezdil, já jezdím
a syn bude taky jezdit.
Syn?
Ty nevypadáš na budoucího taxikáře, hochu.
Co?
Co bys chtěl dělat?
No? Řekni.
Finanční akvizice.
Kupců bylo tolik, že jsme mohli totéž auto ukrást několikrát.
V roce 1980 Nikoš koupil na otcovo jméno nemovitost v Orlech.
Staral se o ni jeho mladší bratr Marek.
Byl to nový dům.
Kluci to našli v přístavu. Teplákovka s krokodýlem. Tady máš.
Bylo to jako žít na americkém ranči.
Akorát jsme vypadali trochu jinak.
Nikdo nevěděl, kde Nikošova rodina začíná a končí.
Nikoš se o všechny staral stejně.
Kdo je ta kurva?
Počkej, moje vlasy.
Kdes je vzal?
Netuším.
Ty jsou moje.
Ne. Moje.
- Měls je v bundě. - Přestaň! Nejsou moje.
Přestaň! Nejsou moje!
Ty to nechápeš?
Jsem přece kšeftař.
Byznysmen. Víš, co dělá byznysmen?
Dělá reklamu svým produktům.
A já jsem chodící reklama podniku.
Mám na prodej dvě stě hodinek.
Jedny nosím, abych je mohl lidem ukázat.
Voním hezky?
Mám dodávku plnou parfémů na prodej.
A taky jeden nosím u sebe.
Vážně? Dva chlapi se baví o parfémech?
- Tomu mám jako věřit? - Jo, sakra, máš!
Kolik hodinek máš teď, kurva?
Uklidni se. Kurva!
Podařilo se mi ukrást Němcům kontejner kalhotek…
Všechno dělám kvůli tobě.
A proč ty nový německý kalhotky smrdí nějakou děvkou?
Víš, jací jsou Němci.
Chci rozvod.
Dělej!
Pohni!
GDAŇSK, 1982
Tomu říkáš přihrávka?
Neumí kopnout do balónu.
Pobíhají jak slečinky, pořád zakopávají.
Komu?
Počkat, máte pozvánku?
Vám připadá, že potřebuje pozvánku? Na třetí ligu?
- Za kterou ligu podle vás hraje? - Na VIP tribunu potřebujete pozvánku.
- Co se děje? - Ten pán nemá pozvánku.
Toho pána jsem pozval já.
Běž.
Já je pozvu a on je nepustí?
- Klid. - Jak klid?
Ještě se sem vrátíme.
Sezóna 1981/82 je téměř u konce.
Naprostá noční můra.
Lechia, pýcha pobřeží, sestupuje do třetí ligy.
S takovýma sráčema postoupíme leda do prdele!
Krutá pravda o letošní sezóně Lechie je toto.
Nebojovali, neměli prostředky,
na hřišti absolutně nic nepředvedli.
Tak jo.
Sundej to.
Držíš?
SEZÓNA 1981/82
Zdravím, pane předsedo.
Dobrej.
Ježiši.
- Máte pro mě ty papíry? - Ještě ne.
A čemu nerozumíte? Dneska znamená dneska.
- Ano. - Ani včera, ani zítra. Dneska.
Hned to bude.
SEZÓNA 1982/83
Počkej.
Výše.
Dobrý den, pane Nikodeme!
Říkejte mi Nikoš, pánové. Podrž, prosím.
Nádhera.
Pěkný to máte. Trošku výše.
Výše.
Pánové!
Lechia Gdaňsk je jméno, které má budit strach.
Neříkám, že vám chybí schopnosti.
Ale možná vám prostě chybí…
motivace.
Co?
Máme na to!
Jo!
Venku na tebe čeká nový Renault.
Za co?
Za hovno.
Vždyť víš za co.
Uvidíme se u komise.
Sem.
- Prosím. - Díky, drahoušku.
Na žádost trenéra Machalského
doporučuji Nikodema Skotarczaka na pozici trenéra ragby.
Kdo je pro?
A na žádost klubu
pan Skotarczak dostane cestovní pas,
který ho opravňuje k trénování a nácviku taktiky v zahraničí.
Tak.
Pokud je to všechno, můžeme končit.
Moment. Řekněte mi, pánové…
Co ten váš fotbalový tým?
Třetí liga?
V Gdaňsku?
- Nestydíte se? - Hrajeme, jak dovolují finance.
Ne.
Lidi fotbal milujou.
Když jim dáte dobrý fotbal, budou milovat i vás.
Rozumíte? Vás.
Kdo říkal, že nemůžete mít všechno?
Co?
Na budoucnost.
Tou dobou vozil Nikoš do Polska desítky aut za měsíc.
Ale skoro všechny vydělané peníze investoval do klubu.
Na.
- Na. - A ty jsi kdo?
Karol Popławski. Koupili mě z Krakova, abych vám pomohl postoupit.
Jo? Kdo tě koupil?
Tenhle pán.
Já?
Ano. Někdo od vás mě doporučil.
Když jsem tě koupil, znamená to, že seš dobrej.
A… na.
Nikoš nakoupil sportovní vybavení a hráče.
Ale když se k němu někdo chtěl dostat,
musel mít hodně dobrý
známosti.
Za dva roky postoupila Lechia ze třetí do první ligy…
…a vyhrála Polský fotbalový pohár.
- Přihraj, kurva! Přihraj! - Ne, nepřihrávej! Běž!
To byly zápasy!
S Lubínem, Vroclaví, Chořovem! A na závěr to finále s Gliwicemi!
Běž!
I po letech lidi říkali: „Za Nikoše by to byla penalta.“
Lechia Gdaňsk!
Jo!
Přišel velký den. Je to neuvěřitelné!
Vítěz Polského poháru Lechia Gdaňsk
si zahraje odvetu v Poháru vítězů pohárů
proti skvělému Juventusu Turín.
Tým černobílých pod trenérem Trapattonim
zdobí hvězdy, jako je Tacconi, Scirea, Cabrini, Prandelli, Rossi, Boniek
nebo náhradník Michel Platini.
Moji orli! Kurva!
Vždycky jsem vám kurva věřil, hoši moji milovaní!
Teď je to úplně jiný klub.
A když budete hodní,
možná vás vezmu k vitríně, abyste se mohli podívat na trofeje…
Za kým jdete?
…a vyfotit si je, jestli chcete.
Pane Nikodeme, jak vidíte příští sezónu?
Nemáte lepší otázky? O příští sezónu bych se nebál.
Pánové, dejte mi půl minutky, hned se vrátím.
Kaňko.
Jak se máš?
Jako občan tohohle města jsem…
Viděls?
…jsem ti moc vděčný za to, cos pro klub udělal.
- Díky. Víš, jak jsem to udělal? - No? Poslouchám.
Udělal jsem přesný opak toho, cos mi řekl.
Říkals, ať se držím ve stínu.
A já rozsvítil všechny světla.
Ale…
víš, že už není cesty zpět?
Heleď, fotbal, zápasy…
To jsou jenom blbosti, aby nás lidi milovali.
Chtěli fotbal? Mají fotbal. Chtěli Bonieka? Kurva, jasně, mají ho mít.
Ale skutečná sranda
je úplně někde jinde.
Tak jo, měj se.
Pánové.
Je to tady. Nikodem Skotarczak je nejbohatším mužem Trojměstí.
Každý měsíc přiváží téměř sto kradených aut.
Nikoš je králem pašeráků. Králem, jakého svět ještě neviděl.
A centr! U míče je Marek Kowalczyk.
Střílí! Tacconi je úplně bezmocný…
- Gól! - Gól!
Nikoši, celé Trojměstí ti děkuje!
HAMBURK, 1984
Víš, co je nejlepší na tom, být čestným občanem Gdaňsku?
Dobrý den.
MHD zadarmo.
Jsem ráda, že mám konečně práci.
Jasně.
Jsem na tebe pyšná.
Nikoš se specializoval na takzvané krádeže na objednávku.
Funguje to tak, že obyčejný Němec, jako jsem já,
prostě dá Nikošovi své auto.
Nikoš s autem legálně odjede do Polska,
vyrobí kopie klíčů
a vyřídí potřebné papíry.
Klíče se vrátí do Německa,
Němec nahlásí krádež auta,
dostane peníze od pojišťovny
a ještě podíl od Nikoše.
Všichni vydělají, jenom pojišťovna tratí.
Tvoje kazeta.
Díky.
- Je radost s tebou obchodovat. - Jo, díky. Dasvidaňja.
Dobrý den.
Můžeme si promluvit?
Kašpar, Melichar a Baltazar.
Čekáme už hodinu a půl.
Tenhle pán je od německé policie.
Pamatujete si naše setkání před osmi lety?
Piotruši!
Tlumoč tátovi.
Dobrý den.
Táta neumí německy. Budu vám tlumočit.
Je udivující, že řídíte úspěšný podnik, aniž byste ovládal jazyk.
Přišel jste se pomstít?
Myslíte ten incident v Budapešti? Zapomeňme na to. Byl jsem tam soukromě.
Já a instituce, kterou zastupuji, se zajímáme o to, co děláte teď.
Přišel kvůli tomu, co děláš teď.
Vedu legální obchod.
Nakupujou u mě Poláci, Němci, půl Evropy.
Dokonce jsem zaměstnal Němku, Else.
Němci ji nezaměstnali, tak ji zaměstnal Polák. Nestydíte se?
- Kolik ti je? - Osm.
Řekni tátovi, že až ho zavřu,
bude ti 23, až vyleze z vězení.
Tati, ten pán tě chce zavřít do vězení.
Hlídej obchod.
Táta trochu rozumí.
Známe rozsah vaší operace.
Děkuju.
Máte dvě možnosti.
Buď s námi budete spolupracovat,
nebo uděláme všechno, abychom vás dostali za mříže.
Děkuju.
Chcete své děti vidět vyrůstat? Nebo jen během návštěv ve vězení?
Děkuju.
Na shledanou.
SKOTEX ELEKTRO
Kdo to byl?
Žabka.
„Žabka“ podle barvy německých policejních aut.
Nějaký problémy?
Já a problémy?
Já totiž jeden mám.
Stojí v garáži. Nejnovější Golf.
Němci tam dali novej zámek zapalování.
Nejde vylomit ani nastartovat přes dráty. Nevím, co s tím.
Když to udělají i další výrobci, za dvě minuty už nic neukradneme.
Jo?
Kouříš tyhle?
Jo.
Super, protože nikam nejdeme, dokud na to nepřijdeme, kámo.
Co kdybysme…
přidělali to udělátko k tamtomu?
Ne, tamten krám se tam nevejde.
Tak já nevím, kurva.
Co?
Na co je tu zámek?
Na zabezpečení proti krádeži paliva.
Čím se to odemyká?
Klíčkem zapalování.
Proč se jebeme s tamtím, když můžeme dělat na tomhle?
Jsou stejný.
Odemykají se stejným klíčkem, takže je to jedno.
Teoreticky jo.
Prakticky ne.
Zámek zapalování brání krádeži auta za 50 000 marek.
Víčko nádrže brání krádeži benzínu za 20 marek.
No.
Nemyslíš, že němečtí konstruktéři chtěli na víčku nádrže trochu ušetřit?
Všechno sedí.
Klíček zapalování je stejný jak od víčka.
Ale zámek ve víčku nádrže
má o dvě západky míň než zámek zapalování. Hele.
- Takže máme tři čtvrtiny klíče. - Dvě třetiny.
Ještě lepší.
Jo!
Jo! To je ono!
Je to naše! Chápeš? Kurva!
Stačí přemýšlet. Hledat řešení, chápeš?
Zapomeň na hrubou sílu!
Kurva!
Předběhli jsme dobu!
Jo!
- Jo! - Jo!
Ahoj!
Vy jste začali bez nás?
- Ho, ho, ho! - Tati!
Ani bych tě nepoznal.
Pojďte, Piotruši, Natálko.
- Byli jste hodní? - Jo!
Určitě? To je jedno, něco pro vás mám.
Pozor!
Bravo!
To jeden čumáčku.
No teda.
Takže… přišly ti všechny alimenty?
- Jasně. - Všechno v pořádku?
Myslím, že ti posílám málo. Co to jsou čtyři tisíce, že?
Ty jsi ale…
Nikodeme, chci ti představit svého nového přítele.
Wojciechu, to je Nikodem.
Nikoš.
Velmi obdivuji, jakou práci odvádíte
pro naše město a pro náš klub.
A co se týče vaší druhé práce,
klobouk dolů.
Wojtuš chtěl říct, že kdybys pro něj měl práci, rád ji vezme.
Záleží, jestli byl Wojtuš letos hodný.
Hrozně moc.
Mikuláš možná něco vymyslí.
Jsme přece rodina, ne?
Děkuju.
- A tenhle vtip znáte? - Už zase?
Žádné „už zase“. Je to pěknej příběh. Poslouchejte.
Děda to stopro nepochopí.
Štědrovečerní večeře na Noemově arše.
Všude kolem serou zvířata.
Hovno vedle hovna, exotický hovna,
protože tak to tam prostě chodilo.
Hroznej příběh, ale…
A pak Noe řekne:
„Bože, mohl bys mi dát nějaké znamení?“
Naráz někdo zaklepe.
Noe je celý překvapený. Jsou přece uprostřed moře.
Tak jde ke dveřím.
„Kdo je?“
Zmije!
Dobře!
Mami, placák!
MILOVANÉMU TATÍNKOVI
Buch!
Copak, sestřičko?
Veselé Vánoce, bráško.
Děkuju, tobě taky.
- Jsi nějaká nesvá. - Ne, všechno v pohodě.
Vždyť to vidím.
Zamilovala jsem se.
Kdo je ten šťastlivec?
On… Pomáhá mi v antikvariátu.
Moc hodný člověk.
Víš, že tam nemusíš pracovat.
Jestli chceš, dám práci i jemu.
Ty jsi zlatíčko, Nikoši.
Všem svým blízkým jsi dal něco výjimečného.
Děláš Mikuláše celému světu.
Na nikoho jsi nezapomněl.
Nerozbalíš si dárky?
Německý.
Na sebeobranu.
Mám radši opravdový. Mikuláši.
Au.
Je krásný.
Ty jsi krásná.
Víš, proč tě mám ráda?
Mikuláši?
Žiješ v jiným světě.
Máš svoji rodinu.
Lehko bys na mě mohl zapomenout.
Ale nezapomínáš.
Cítím, že ti na mně záleží.
Že tenhle domov je pro tebe stejně důležitý.
Je na tebe spoleh.
I když máš tak málo času…
Trdlo.
Dobrý večer.
POLSKO-NĚMECKÁ HRANICE
Máte něco v kufru?
Kurva!
Vystupte si.
Vystupte.
Ruce na střechu auta.
Nikoš nešel do vězení.
Ale dostal pokutu.
A zabavili mu pas.
Jak získáte povolení k pobytu v Německu?
Oženíte se s Němkou.
- Ahoj, Nikoši. - Ahoj.
Co se děje?
Vezmeš si mě?
Cože?
Já tě miluju!
Dobře, klid.
Ty můj gangstere.
Dobře.
Else, přestaň. Else…
Nejíš nějak moc?
Nebojte.
Ne, kurva…
Je mi ctí vás zde všechny přivítat.
Ano.
Seru na to.
Okna v Nikodemově životě hrála…
To už jsem říkala.
Nikoši!
Víš, že až vjedeme do Polska, už se nemůžeš do Německa vrátit?
Vrátím se. Zatím nevím jak,
ale vrátím.
To byl rok 1985,
kdy začalo zatýkání.
Jo, všechny zavřeli.
Dovozce.
I toho nového chlapa Nikošovy druhé ženy.
Chlapy z Lechie, kteří s ním dělali. Všechny.
A Nikoše?
ORLE, 1985
- Haló? - Zdrhej.
Hned kurva zdrhej!
Tati, uděláš mi palačinky?
Jasně, zlato.
Jedeš dneska do práce?
Jako vždycky, miláčku.
A jak dlouho budeš pryč?
Chviličku.
Tady máš.
- Sněz si to u babičky. - Dobře.
A kdy se vrátíš?
Co by dup.
Tátu jsem neviděla celý další rok.
GDAŇSK-JELITKOWO ŠTĚDRÝ VEČER
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Máme příkaz k prohlídce.
Máme podezření, že se zde zdržuje hledaný zločinec Nikodem Skotarczak.
Víš, kde je táta?
V nouzi poznáš skutečnou rodinu.
A víš, kde má táta skrýš?
Pane poručíku, v komíně nic není.
Dobře.
Zmizte odsud.
Říká se, že s rodinou je člověk zadobře leda na fotkách.
V případě Nikošovy rodiny
to nebyla nutně pravda.
Silvio do Nikošova života vstoupil v roce 1986.
I když razil úplně jiný styl, následující roky byl Nikošův parťák.
Nejbližší parťák
a jeho pravá ruka.
Když jsem seděl dva roky ve Wronkách,
měl jsem kámoše,
kterýmu říkali Pinocchio.
Víš proč?
Protože každý den,
přesně jako hodinky,
v osm ráno,
si leštil kládu.
Silvio!
Ahojte.
Co je to za krasavice?
Katarzyna a Magdalena. Obě samozřejmě chtěly poznat šéfa.
Obzvlášť Magdalena.
…Nikodem Skotarczak,
který je stíhán za krádeže aut a pašeráctví.
Pokud máte informace o tom, kde se nachází,
obraťte se na linku 997 nebo na nejbližší policejní…
No?
Šéfe, co se děje?
Uložíme tělo naší sestry do hrobu. Protože Ježíš Kristus
byl první, kdo vstal z mrtvých, vzkřísí naše smrtelná těla…
Já to kurva nechápu.
Ví vůbec někdo,
proč to udělala?
Vždycky
totiž přemýšlím,
co se odehrává v hlavě člověka,
kterej si vezme život.
Všichni moji nejbližší umírají.
Jenom mně se to kurva vyhýbá.
Co teď, šéfe?
Co?
- Ptám se, co teď… - Jeď.
Ve jménu Otce, Syna i Ducha svatého. Amen.
Můj klient Nikoš Skotarczak se narodil v roce 1954 v Gdaňsku.
Toto je rodný list jeho matky, Marie Flugelové.
Otec je Polák.
Matka ho vychovala jako Poláka, aby mezi dětmi nevyčníval…
A nyní se můj klient chce vrátit do své pravé vlasti.
Prosím.
On neumí německy?
Zwei bednen…
Cítím německý klobásy?
Zdar.
Čau.
To je Silvio. Je jako ty, akorát na polský straně.
Slušnej kluk.
Kurva, pěkný to tu máte.
Trochu se rozpršelo.
Ser na to.
Jako hrdý německý občan s pradávnými kořeny…
Mluvím k vám všem, kurva. Vracíme se do Hamburku!
Jo!
Silvio.
Přijde ti to vtipný?
Tak se kurva směj!
Směj se, kurva! Směj se!
Hrabe ti?
- Naštval mě. - Drž hubu!
Takhle chceš kšeftovat v rajchu?
Ty vole. Naštval mě.
Uklidni se.
Nevím, kde Nikoš Silvia našel,
ale ať byl odkudkoliv, nikdy nebyl jeden z nás.
Nebyl měšťák.
To, že se Nikoš musel skrývat,
neznamenalo, že by kšeft utrpěl.
Po vynalezení triku s víčkem nádrže vozili do Polska přes sto aut měsíčně.
Dál kradli auta na objednávku, včetně aut z půjčoven.
A tehdy Nikoš začal pít.
Počkej. Hned jsem tu.
Kurva.
Jak se německy řekne „trojka“?
Dreiersex.
Vidíš? Domluvíš se!
Domluvíš se.
Máme tady chytrou holku.
Ich liebe dich.
Kurva. Co to je za auto?
No, sedmička. Sedmičkovej bavorák.
Ale jaký má papíry, vole?
Špatný.
Byla to krádež na objednávku. A mám u sebe falešnej pas.
Tak jí řekni, ať se drží.
Co?
Do hajzlu.
Soustřeď se.
Když byli ti dva spolu, nic se nezdálo nemožné.
Ujedeme jim, ne?
Jasně.
Se štěstím.
- Dobrý den. - Jméno!
Naše kamarádka je těhotná
a nebylo jí dobře.
Spěchali jsme k doktorovi.
Zlato! Počkej!
Jdeš špatně.
Utekla.
Ale ona se vrátí. Počkejte, já pro ni zajedu.
Mluvil jsem se soudcem.
Krádež auta, řízení v opilosti a způsobená nehoda.
Za to je jeden a půl až dva roky.
Tak to si odpočinu.
Možná si něco přečtu.
Obžaloba si taky všimla vašich údajných německých kořenů.
Údajné německé kořeny. Ptá se na ně.
Ty…
jsi želva.
Já tygr.
Na hranicích jsme zabavili další dvě kradená auta.
Pokud vaši hoši, Michał Dolszewski nebo Paweł Kozłowski,
prásknou, že jste krádeže nařídil vy,
bude to horší.
Pak bychom se dostali na dvouciferný trest.
Silvio si v Itálii odpykává dva roky.
Nikoši,
tohle je konec.
Je konec.
Přijměte mou nabídku.
Přijměte nabídku.
Další už možná nedostanete.
Další možná nedostanete.
Co přesně… nabízíš?
Začni svědčit.
Pěkně.
Naučil ses šprechtit polsky.
Paráda.
Tak řekni tohle.
Stół z powyłamywanymi nogami.
Když seš takovej polyglot, chci slyšet, jak řekneš:
Stół z powyłamywanymi nogami.
Stół.
Stół
z po-wy-ła-my…
…wa-ny-mi…
nogami.
Řekni mu: Stół z powyłamywanymi nogami.
Řekni pánovi, jak se řekne: Stół z powyłamywanymi nogami.
Poslouchám. No?
Prostě mi řekni: Stół z powyłamywanymi nogami.
Kurva!
Pardon.
Proč mi nepomáháš? Proč mu to nechceš říct? Co?
Jaký to má smysl?
Takový, že to chci slyšet.
Řekni mu, prosím tě: Stół z powyłamywanymi nogami.
Hned teď, kurva!
Do toho.
Jeden idiot vedle druhýho!
- Pomoz mi. - Stół z powyła…
Ne mně, jemu to řekni!
Prosím!
Omluvám se.
Stół z powyłamywanymi nogami. Je to tak těžký?
- Stół… - Paráda. Prosím.
Vezmi si ten stůl.
A teď si sedni a řekni mu:
Stół z powyłamywanymi nogami.
Hned!
Zkus mi říct ještě něco chytrýho.
Snadnou větu. Stół z powyłamywanymi nogami.
Prosím.
Začni
svědčit.
Kurva fix.
Stół z powyłamywanymi nogami.
Kurva! Stół!
Stół!
V pořádku.
Do hajzlu!
Nesahej na mě, kurva.
Nikoš dostal rok a devět měsíců ve věznici s nejvyšší ostrahou.
Ani to ale nezahojilo rány,
které kluk z polského města uštědřil majestátu německé justice.
Rány byly čerstvé.
Aby se zacelily, bylo potřeba nových obvinění.
Trest vedoucí k jejich zacelení měl teprve přijít.
TEGEL, BERLÍN, 1989 VĚZNICE S NEJVYŠŠÍ OSTRAHOU
Máš něco v polštině?
NIKOS KAZANTZAKIS ŘEK ZORBA
Nikoš?
Já jsem taky Nikoš.
- Co Lechia? - Ani se neptej.
Jak se vede měšťákům?
Kaňka má novou snoubenku.
Kluci makají jako obvykle.
Silvio sedí v Itálii.
Silvio není měšťák.
Já vím.
Řekni mi,
čím tu zabíjíš volný čas?
Čtu knížky.
Četl jsi Řeka Zorbu?
Tolik času nemám.
Jasně.
Ten Řek byl dobrej chlap.
Dělal, co chtěl. Měl svoji hrdost.
Uměl si ze života vzít to nejlepší.
Ale…
on byl ve slunným Řecku, a ne ve vězení, ne?
Nejdřív Gabrysia, potom Teresa. Kurva, děcka vyrůstají bez táty.
Víš, že mi dali jenom obyčejnej kartáček a pastu?
Ztrácím lesk.
Konec. Končíme.
Konec.
Končíme.
Konec.
Kvůli sebevraždám ve vaší rodině
a vašemu celkovému stavu
strávíte zbytek trestu na psychiatrickém oddělení.
Postavíme vás na nohy.
ŘEK ZORBA
Silvio seděl v italským vězení a úplně mu hráblo.
Rychle se naučil jazyk a poslouchal mafiánský historky.
O pravidlech, rodinných vazbách
a nabídkách, jaký nejde odmítnout.
Musíme s tím něco udělat.
Když se vrátil,
žil v domnění, že to může aplikovat u nás v Polsku.
Obzvlášť potom, co si šlehl koks.
Co udělat s čím?
No?
Co udělat s čím?
No, s mio capo.
S Nikošem, kurva.
A se vším, co se tu děje.
Někdo musí řídit kšeft, ne?
Kšeft se řídí sám.
Chyba.
Nakonec po něm někdo chňapne.
Bez našeho capa
se kšeft rozpadne.
Vzduchoprázdno…
se děsí prázdnoty.
Silvio, co to meleš?
Někdo musí na kšeft dohlížet, ne?
Ne snad?
Vládnout pevnou rukou.
Často používáš slovo „někdo“.
Napadá tě někdo?
No, já nevím.
Lidi přece vidí, co se děje.
Umí si dát dvě a dvě dohromady.
A dojde jim to.
A nejsi to náhodou ty, kdo si dal dvě a dvě dohromady?
Fajn. To se pleteš.
Co?
Mám strach…
Ne!
…o hlavu naší rodiny.
Neboj se.
Náš capo si poradí sám.
Capito?
Capito.
Ty jeden…
Parlare italiano.
PSYCHIATRIE, TEGELSKÁ VĚZNICE, BERLÍN 4. PROSINCE 1989
Touha po svobodě a láska k životu
byly silnější než strach ze smrti.
Každá kapka krve, kterou Nikoš ztratil,
ho přiblížila k tomu prvnímu
i druhému.
Teď.
„Celé Německo je šokováno velkolepým útěkem
polského zločince.“ Kurva!
„Nikodem Skotarczak schválně zhubl, aby vypadal jako jeho bratr,
zatímco jeho bratr přibral a nechal si narůst plnovous.“
To mě poser!
„Nikoš nafingoval sebevraždu
a byl přesunut na oddělení s mírnější ostrahou.
Tam si nikdo nevšiml,
když se Nikodem Skotarczak
prohodil s bratrem
a nepozorovaně opustil tegelskou věznici.“
Na zdraví mýho miláčka!
„O jejich záměně bychom možná ani nevěděli,
kdyby sám Nikoš neposlal řediteli věznice pohled,
ve kterém celý trik odhalil.“
Kurva.
Borec.
„Jak je možné, že zloděj aut z Polska
vyběhl s celou německou justicí?“
Na mě!
Dobrý den.
Zdravím.
Kurva, tohle je budoucnost.
Co?
- Futura. - Myslíš koks?
Dáš si?
Silvio. Víš, jak ti z toho jebe?
Nikdy!
Kurva, ucpanej nos.
Takhle to dál nejde.
Když ho hledáme my, je u vás.
Když ho hledáte vy, je u nás. A když hledáme zároveň, nemůžeme ho najít.
To musí skončit.
Kur…
Nikoš změnil způsob práce. Už na všechno nedohlíží.
Rozdělil skupinu na specializované oddíly.
Pořád mám kurva… ucpanej nos!
Do prdele, kurva!
Všecko se vylilo, kurva!
V Trojměstí se objevily drogy, ale nevíme, jestli je za tím Nikoš.
Nemíchal bych to.
Hodila by se třetí nosní dírka.
To, co Nikoš udělal, je v mé zemi neomluvitelné.
Moji nadřízení chtějí jeho hlavu
a já jim ji přinesu.
Jeho obličej za mřížema
musí být na titulní stránce všech novin, které oznámily jeho útěk.
Za chvíli políváme kamna, pane generále.
Dobře.
Je mi jedno kde, hlavně aby seděl.
- Brácho! - To byla doba.
Nemůžu se ti odvděčit, ani kdybych byl ten nejbohatší člověk.
Nemusíš, bráško.
Pro začátek.
Pro mě?
- Budu nejrychlejší z celýho Trojměstí! - To už seš.
Ještě jedna věc.
Nikoš prý něco hromadil. Nevím, možná špínu na ostatní, možná peníze.
Nevíte o tom něco, příteli?
Pane prezidente.
A vy o tom něco víte?
Pojedeš Markovým autem.
- Běž s tou sračkou. - Jaká značka?
POZNAŇ, 1991
Běž.
Poradím si.
Svého gangstera jsem milovala.
O pár měsíců později se nám narodila dcerka Marta.
A my dva?
Já jsem byla umělkyně, baletka. A on…
Nefungovalo by to.
KRAKOV, O ROK POZDĚJI
Andrzeji?
Ježiš, můj Andrzejek z Budapešti?
Ahoj!
- Už je to dlouho. - Věčnost.
- Nazdar, Nikoši. - Magi!
Rád vás vidím. Ahoj.
Nikoši, to je Wiesiek z Wołomina.
Říkáme mu Pošuk.
- Ahoj. - Čau, Wiesio.
Pojď sem.
Poslyš, známe se dlouho, ale mám na tebe prosbu.
Jasně, Andrzejku.
Já vím, že kdysi v Budapešti jsme byli v trochu jiným postavení.
Tehdy jsem byl ve srovnání s tebou
takhle malej.
- Nikdo. - Ale…
Ale byl.
Odpusť si toho „Andrzejka“ a ten povýšenej tón, jo?
Někoho ti představím. Všem vám někoho představím.
To je Nikita, moje nová přítelkyně.
Nikita je Miss mokrý tričko Toruňskýho vojvodství.
- Lodžskýho. - Co?
Tak jo, Nikoši.
Prolomíme ledy.
Život v Trojměstí se dělí na dvě období.
První, zlaté časy.
Druhé začalo ve chvíli, kdy se objevil kokain.
Šňupali všichni.
Podvodníci, aktivisti,
chlapi, ženské, policajti.
Všichni na tom jeli.
To je bomba.
Ani nepřemýšleli, co vůbec berou.
Někteří šňupali tak říznuté zboží,
že by je neměli za co zatknout.
Přišlo jim to nějaké slabé.
Slabota.
A šňupali dál.
Tehdy jim šlo jenom o to, aby si něco cpali do nosu.
Možná pár šťastlivců z pobřeží šňupalo pořádný kokain,
a ne omítku.
Ale ty největší ryby vždycky měly…
Dobrej matroš!
Víš, co myslím.
Kokain.
Zlato, pojď zkusit. Po koksu mi stojí bradavky.
Miluju svýho gangstera.
A miluju, když mě šuká.
V tu chvíli se všechno změnilo.
Byl to začátek Nikošovy nové cesty a zároveň…
začátek konce.
Nikoši!
Na Krále pobřeží!
Nikoši, víš, že z toho svinstva tvrdne hlava,
ale něco jinýho měkne.
A nic s tím už neuděláš.
Nikoši, máte tam takovýho týpka, Silvia.
Jo.
Chtěli bysme, abys ho trochu zklidnil.
Nikoši. Hej, Nikoši.
Nikoši, je ti to jasný?
Zklidni ho, nebo ho zklidníme my.
Kurva, o co vám jde?
Zatím tě o to jenom žádáme.
Pardon.
Andrzejku.
Chtěls, abych ti neříkal Andrzejku, tak jak ti mám říkat?
No jak…
Tak jako celej Pruškov a Varšava.
Pershing.
Moc pěkný.
Kurva.
KRAKOV 13. BŘEZNA 1992
Já nevím, jak má chutnat kyselo.
Ty neumíš ani kyselo?
- Neumím, no. - Převleč se.
- Ježiš, děti. - Tati!
Natálko. Ahoj, zlatíčko.
To snad ne.
Čau, Piotruši.
Normální lidi si uklízejí sami,
ale můj exmanžel si pozve striptérku.
Prosím?
Čau, Wojtuši. Tak co, pořád seš hodnej?
Ano.
Moje nová přítelkyně Nikita.
- Zlatíčko, tvoje nová nevlastní máma. - Dobrý den.
- Oblečená, neoblečená. - Přestaň.
Oblečená, neoblečená.
- Pozdravila tě. - Dobrý den.
Hele, nevíš náhodou,
co přidat do kysela, aby bylo víc hořký?
Napadl mě cigaretovej popel,
ale jsou tu i nekuřáci.
Co děláš, kurva?
Kašli na tu polívku.
Převleč se.
- O co ti jde? - Aby ses převlíkla, protože jsou Vánoce.
Pojď, Natálko.
Do kysela se přidává hořčičné semínko.
Hořčičný semínko, aha.
To mě nenapadlo.
Pohněte si, prosím vás. Máme zpoždění.
Poslouchejte.
Než přijedou, chtěl bych něco říct.
Nedělej si naděje.
Právník říkal, že mě dost možná přestanou stíhat.
Jo? Budeš se moct vrátit domů?
Jo, za měsíc, možná dva.
Jo.
Nedovol, aby po tobě zase šli. Prosím.
Dobře.
Vyjeli v noci.
Měli tu být před dvěma hodinama.
Pojď, projedeme se.
Byl pátek třináctého.
Velký pátek.
V pohodě?
Dobrý.
Marku! Zpomal, vždyť nás zabiješ!
Co to kurva…
Tati, co se stalo?
Zůstaň v autě.
Člověk, který se bojí života,
se učí milovat.
Člověk, který život miluje, se bojí a učí smutku.
Během okamžiku přišel o bratra,
matku a matku své první ženy.
Tahle životní lekce byla jedna z posledních.
VARŠAVA O NĚKOLIK MĚSÍCŮ POZDĚJI
Nikoši, víš, že kdykoliv zavoláš a požádáš o pomoc, udělám, co můžu.
Můžeš tu zůstat, jak dlouho chceš.
Jak se ti tu líbí?
Skoro jako doma.
Viděls fotku mýho prasátka?
Víš, jak jsem ho poznal?
Při práci.
Mlátil jsem jeho páníčka kladivem, všude stříkala krev,
a ta potvora se mi začala otírat o kotníky jako kočka.
Tak mě to dojalo, že jsem si ho vzal s sebou.
Netušil jsem, že člověk může mít tak rád prase.
Ticho tam, kurva!
Branže se změnila.
Včera byli Pershing a Pošuk kámoši,
dneska jsou ve válce.
Jestli ses přátelil s oběma,
musíš si vybrat, na čí jsi straně.
A co to prase?
Krmil jsem ho, vyrostlo,
dokonce umělo aportovat.
Mělo takovej apetit, že žralo chlapy i s botama.
Představ si, že jsem čtyři roky žil s prasetem,
který sežralo půlku města.
A co teď?
Co? Kde je?
Nějakej frajer ho přejel.
Nechal ho umírat uprostřed ulice.
Už jsou to dva dny, a pořád se nemůžu sebrat.
Takže vidíš,
že okolnosti někdy rozhodujou o tom, kdo koho sežere.
Poslyš, kámo…
Známe se už od Budapešti, tak budu upřímnej.
Já rozhoduju, na čí straně jsem, a ne okolnosti.
Okolnosti jsou takový…
Ty vole, tuhle část mám rád.
Okolnosti jsou takový, že se Král pobřeží schovává ve Varšavě.
Máš špatný karty.
Byl jsi skvělej.
Dělat s tebou byla jedna radost.
Nehledě na to, co se o tobě říká,
tě beru jako bratra.
Nebuď zvědavej.
To není tvůj styl.
Zdravím. Přiznal se.
Přejel ho.
Dobře.
Hoši.
Připravte úkryt pro pana Nikodema.
Užij si hlavní město.
Dochuť si to, je to nějaký planý.
Kurva.
Nečum na mě.
Úplně jí hráblo.
A vůbec,
proč ji mio capo sám ne…
Mio capo.
Ještě nedávno byl capo hrozně proti tomu.
Proti prodeji.
Proč capo nechce kšeftovat s drogama?
Vždyť to je nejčistší zisk.
Je to zlo.
Zlo.
A s chlastem?
Vždyť… ten…
Kurva, jak se jmenuje…
Forrester.
A ten zasranej Rožek.
Pašujou sudy chlastu přes Odru, chápeš?
A poplatek?
Vždyť kurva…
Měl bys vidět, jak se na tom Pruškov napakoval.
Silvio, jakej zkurvenej poplatek? Od koho?
Jsou to moji přátelé. Zbláznil ses?
Štveš mě.
Ty mě štveš.
- Ty mě štveš. - Ty mě štveš.
- Nekecej. - Ne, ty nekecej.
- Kurva, nekecej. - Ty nekecej, kurva.
- Takže se neshodneme. - Asi ne.
Kurva fix.
Asi ne.
Neshodneme!
Co kurva dělá?
- V botách na stůl? - Jo.
- V našem domě? - V mým domě, kurva.
Hovado. Jsme snad ve chlívě?
- Já mu dám. - Co si o sobě myslí?
Kdo si myslíš, že seš, co?
V botách, kurva! Víš, s kým si zahráváš?
- Jo. Táhni! - Jo! Vypadni!
Špíno jedna zasraná.
No tak, Nikoši.
Nikoši, nerozčiluj se.
Rozveselí tě kuřbička?
- Krása. - Jo?
- Seš můj král? - Jo, král.
- Kdo je můj král? Co? - Já.
Jsem král, kurva.
- Takhle s tebou mluvit nebude. - Přesně.
Co si myslí, kurva?
Ví vůbec, kdo jsem?
Takhle se s králem nemluví.
Musíme změnit kvartýr.
Ale mně se tu líbí.
Ještě zastřihnu stonky, aby vydržely dýl.
Hlavně abych já vydržel dýl.
Kurva.
Dvacet dva nula nula, ozvěte se.
Příjem.
Máme Skotarczaka v dodávce.
Kdo ho hlídá?
Nikdo. Spoutali jsme ho.
Jeden by ho měl hlídat.
Víte, odkud utekl?
Do hajzlu.
Haló?
Ano.
To je pro vás.
Ano?
Do prdele!
Prohledejte v Pruškově každou díru!
Staří parťáci seděli ve vězení,
zlegalizovali kšeft nebo se k němu otočili zády,
protože si říkali, že Král pobřeží už je minulostí.
Silvio se zbláznil.
A Nikoš?
Odseděl si dva roky.
To je Barton.
SIERADZSKÁ VĚZNICE 15. ÚNORA 1994
Náhrada za Silvia.
Věřil v sílu, Nikoše a Boha.
Na věky věků, amen.
Vidíš?
Má jenom mě.
No…
Tak co? Nejdřív koks, nebo šukačka?
Odvez mě domů.
Jak se máš?
Dobře.
Co ve škole?
Taky dobrý.
A známky?
Dobrý.
Kouříš cigára?
Ne.
Cítím to.
Kámoši kouří, tak tím smrdím.
To určitě.
Kdy jsou…
třídní schůzky?
Ty a třídní schůzky?
Tak kdy?
Pozítří.
Dobře, přijdu.
Fakt?
Do prdele.
Kouřila jsi. Viděl jsem tě.
Co jdeš dělat?
- Jdu za třídním učitelem. - Učitelkou.
Ještě lepší.
Nevím, co s ní Nikoš dělal.
Možná si pokecali, možná ji přefiknul.
Tak či tak na návštěvu Nikoše Skotarczaka ve škole vzpomínají dodnes.
O co jde?
Přijeli ze Zhořelce.
Ten vpravo je Forrester, vlevo… Kurva, Rožek nebo tak něco.
A?
Tihle dva šašci chtějí pašovat milion litrů chlastu měsíčně?
Už to párkrát udělali.
- A kde je náš Trojměšťák? - Šel chcát.
Jasně, chcát…
Pojď.
Co to děláš?
Takhle se chceš vrátit do hry?
Jak?
Nijak.
Můžeš mi kurva říct, co Nikoš z Trojměstí dělá u Odry?
Ty vole, dám jeden milion a dostanu čtyři.
Nic víc. Musím se zahojit.
To domluvil Silvio?
Ty mu věříš?
- Věřit jeho lidem? - Seru na něj.
Věřím v prachy.
Dřív jsi věřil v lidi.
Tohle není tvůj styl.
Tohle je přesně můj styl. Náš styl.
Zase se po nás budou opičit. Jako kdysi.
Ne, kámo.
Kdysi se po tobě opičili, protože jsi předběhl dobu.
Teď se pro tebe čas zastavil.
A už tak jsi ho ztratil dost. Víš? Víc než dost.
Počkej tu. Počkej.
Nikošovou silnou stránkou bylo, že akceptoval slabosti svých blízkých.
Konečně se poznáváme. Forrester.
Nikoš.
Rožek.
Respekt.
GO-GO KLUB LAS VEGAS, 1996
Kurva, zase?
Silvio dělal v Orlovu bordel.
Postřelil jednoho z našich.
No a co?
No a hovno.
Tady je!
Mio grande capo.
Capo di tutti, kurva capi.
Nikoš.
Král bez království.
Ciao, bella!
Ne! Už ne!
Už ne.
Protože mě sere…
Sere mě,
že když jsem chtěl, abys dělal s Forresterem a Rožkem,
řekl jsi: „Ani hovno.
Silvio, copak ti jebe?“
A teď co?
Kurva, co?
Teď se dozvím,
že mio capo…
pašuje chlast
s mýma amici.
Ne.
To se mi nelíbí.
Karty se obrátily, co?
Kurva.
Hele…
Kdysi jsem bejval nikdo.
A teď seš nikdo ty!
A kurva.
Pardon.
Nikoši.
Vždyť nic nemáš.
Nic kurva nemáš!
Auta nemáš.
Lidi nemáš.
Nemáš ani respekt.
Je pryč.
Nic.
Nemáš nic.
A víš, co mám já?
Mám za sebou Pruškov.
Nesměj se, kurva.
Nesměj se.
Oni ví, jak se hraje, víš?
Moc dobře ví, jak se hraje, protože maj koule.
A ty máš koule?
Ukaž koule.
Dělej.
Dělej, ukaž koule!
Pardon.
On něco řekne. Ticho, kurva!
Takhle velkej seš…
jenom proto, že jsem ti to dovolil.
Přeju ti smrt.
Oběma vám přeju smrt.
Arrivederci.
Arrivedere.
Pojď sem.
Dobrý den, Nikoši.
Ty teda umíš polsky.
Řekni: Stół z powyłamywanymi nogami.
Mě nechytíš.
Vrátíš se jak čurák do rajchu i s tou svojí blbou polštinou.
Nerozuměl jsi?
Všemu jsem rozuměl.
Ale chytím tě. Neboj se.
Kdybych zatřásl s těmi stromy, pár fízlů by spadlo, co?
Je po všem, Nikoši.
Nikdo jako ty už neexistuje. Kdysi…
stáli na vrcholu ti, kteří byli ze všech nejmazanější.
Ale dneska vládnou ti nejkrutější.
Kecy.
Silvio po tobě jde.
Chodí po městě a sbírá ty největší vyvrhely.
Já tě znám, Nikoši.
Ty takový nejsi.
Seznámil jsem šéfa se svým nápadem.
A on souhlasil.
Pojedeš se mnou do Německa,
na hranicích tě zabásneme, podstrčíme ti nelegální zbraň
a pošleme tě na rok a půl za mříže.
Mezitím se všechno uklidní.
Pak tě pustí a zas můžeš být sám sebou.
Ale tvůj zadek
zůstane v celku.
A mému šéfovi
naservíruju velkého Nikoše na stříbrném podnose.
Všichni budou spokojení.
Ne.
Proč?
Protože když mě zavřeš do vězení,
pak…
uteče pár dní
a Nikita bude šoustat s celým městem.
Proto.
Z Varšavy a Pruškova se blíží nová vlna.
Oni nejsou jako ty. Nezaváhají ani na moment.
Máš sílu se jim postavit?
- Paní Milena Kawkowská? - Ano.
Kdo to je?
Ředitel banky.
Co to má na obličeji?
Jde z toho strach. Řekni mu, ať vypadne, nebo si to sundá.
Hned.
Polští odborníci.
Nebo to tak má být? Třeba je to schválně.
Vím hodně
o vašich kontaktech s Nikodemem Skotarczakem.
Jak?
Takovými otázkami zpochybňujete oddanost mé práci.
Vím mnohem víc, než byste chtěla.
Vy nepijete kávu?
Černovlásko.
Tak vám říká, ne?
Co chcete?
Páku? Udání?
To jste na špatný adrese.
Takové metody nepoužívám.
Chci, ať mi pomůžete Nikodema zachránit.
Uděláme to podle plánu.
Je moc milý, že o nás máte starost.
Ale Nikodem si poradí sám.
SOPOTY, 1997
Arrivederci.
- Čau, Natálko. - Čau, tati.
Kdes byl?
Vyhodit smetí.
Předevčírem?
Až jsem odešel, uvědomil jsem si,
že jsem vzal ovladač, takže jestli jsi ty dva dny musela
zvedat zadek z gauče, strašně se ti omlouvám.
Kolik jsi prohrál?
Dvě stě táců.
Kurva!
Co?
Kolik, kurva?
Měl jsem smůlu.
Do prdele, Nikoši.
Dvě stě táců, kurva…
Ale koupil jsem na tebe dům.
Tys mi koupil dům?
Ne pro tebe. Na tvoje jméno.
Tati?
No?
Kdo to je?
Běž do pokoje.
Co je?
Copak, můj milej Andrzejku?
Spletli jste si cestu?
Do Pruškova musíš na konci cesty doprava,
pak se dostaneš na hlavní
a pojedeš 400 kilometrů do prdele.
- Snadný jak facka. - Jak se má Silvio?
Je dobře, že jsi začal uklízet. Dobře.
Akorát že my jsme měli uklizeno vždycky.
Teď chci,
abys začal vydělávat pro nás.
Ale čím? Drogama?
Ježišmarja, čím chceš.
Mně je to úplně jedno. Čímkoliv.
Řeknu ti ještě něco.
To vaše Trojměstí
je zajímavější trh než Varšava.
Proto nemůžeme dovolit,
aby ho řídil někdo, kdo nespolupracuje.
Andrzejku, je to tak, že…
každej má svý místo.
Ty si myslíš, že tohle místo patří tobě,
ale já jsem přesvědčenej, že sem patřím já.
Nikoši.
Jenom za benzín jsem vyhodil deset tisíc zlotých, víš?
Přijel jsem osobně.
Mohl jsem poslat dva chlapy s tlumičem
a bylo by po všem.
Přijel jsem z úcty k tobě.
Rozumíš?
Mám připravený dva autobusy plný chlapů.
Dělám to kvůli tomu, abys pochopil,
že to není vtip. My si neděláme srandu.
Já vím, že si neděláte srandu.
Ale tady jde o to,
že kdybych chtěl, mohly by tu lítat zkurvený vrtulníky!
Kdykoliv si zamanu!
Kdykoliv si kurva zamanu!
TROJMĚSTSKÝ DENÍK PRUŠKOV VYHNÁN Z GDAŇSKU
Dodneška není jasné, kdo zavolal policii.
Ale bylo to naposledy,
co se měšťákům podařilo porazit barbary z Pruškova.
FILMOVÝ FESTIVAL V GDYNI, 1997
Nikoši, já se chci taky bavit. Slíbils, že mě představíš hvězdám.
Věnuj se mi!
Dej mi dvě minuty, musím něco vyřídit.
- Dvě minuty! - Dvě minuty.
Nikoši, ošukej mě jako včera, nebo se zblázním. Prosím.
Za patnáct minut.
Patnáct minut.
Pane Nikodeme, na slovíčko.
Jak se vám hrálo po boku Jana Nowického?
Super!
A když čtete v novinách: „Nikodem S., otec trojměstské mafie.“
Co tomu říkáte?
Myslím, že je to milý.
Děkuji!
Dvě minuty už byly.
Kurva, říkal jsem ti, že tě ošukám za patnáct minut.
Cos říkal?
S kým sis mě spletl?
Ty mi šukáš chlapa?
Možná.
A víš proč? Možná proto, že ty to neumíš.
Já že neumím šukat?
- Já že kurva neumím šukat? - Tys mi nerozuměla?
Nikoš se stal nejslavnějším polským zločincem.
I když ve skutečnosti ani nebyl gangster.
Kdo jím chtěl být, musel hrát tvrdě.
Jako ti grázlové u Odry, kteří spolu válčili.
ZHOŘELEC: DALŠÍ OBĚTI
Ale v téhle válce Nikoš vsadil na špatného koně.
A nebylo to poprvé.
LODŽSKÝ KRÁL UZENIN UNESEN
Tím šlápl na všech osm chapadel Lodžské chobotnice.
Nikoš chtěl být s každým zadobře.
Ale když se strhne válka,
POŠUK ZAVRAŽDĚN
musíš si vybrat stranu.
Tolik válečných front…
Někdy nechceš stát proti světu,
ale z nějakého důvodu svět stojí proti tobě.
A uprostřed toho všeho osamělý měšťák.
Můj chudáček Nikoš.
Měl by ses o sebe líp starat.
Měl bych být mrtvej.
Cože?
Neříkej mi, co mám dělat.
Nikošovi pomalu začínalo docházet, že všecko, co má začátek, má i svůj konec.
Ale za každou cenu se snažil skrýt, že ho to děsí.
Černovláska má být černovlasá.
Moje sestra…
zemřela na jaře roku 1986.
Pak i máma
a brácha.
Taky na jaře, rok 1992.
A…
teď je zase jaro, o dalších šest let později.
Co to sakra říkáš?
Šest, šest, šest.
- Jsem na řadě. - Ne.
Budeš žít do sta let.
Přestaň s tím.
Odjeďme.
Copak nevidíš?
Všechno se pokazilo.
Přečkáme to a vrátíme se.
Nemusíš všemu kralovat, můžeme normálně žít.
Jsem král.
Jsi král.
Jsem zkurvenej král.
Jsi zkurvenej král.
Jsem král, kurva.
Jsi král.
Jsi zkurvenej král.
Jdu na otvíračku klubu. Přijdu ráno.
- Půjde s tebou. - Ale proč?
Je skvělej tanečník.
- Poslouchej… - Co to je?
Dočasný opatření.
A co je tohle?
Jaks to udělal?
- Kouzlo. - Kouzla neexistujou.
Mohly by.
Ale ano, cigarety nezmizí.
Chtěl jsem ti říct, že…
ne všechno je tak, jak se zdá.
Že něco…
může vypadat nebezpečně, ale není.
Co tím chceš říct?
Že vždycky budu tvůj táta.
Jenom to.
A to se nikdy nezmění.
Tak běž.
Žádný kouření, nebo dostaneš.
- Ty a bít děti? - To se klidně může změnit.
Budeš kouřit, dostaneš.
Na holej zadek. Páskem.
Odvez ji.
Tehdy jsem tátu viděla naposledy.
GO-GO KLUB LAS VEGAS 24. DUBNA 1998
Brácho.
Proč jste volala?
Řekla jsem vám,
že si Nikoš poradí sám.
Ale spletla jsem se.
Slibuju ti, že odteď bude všechno super.
Dá se to odvrátit, ne?
Neporadí si.
Prosím.
Zachraňte ho.
Všechno se vrátí do normálu.
Zavřete ho do vězení.
Budeme všichni pohromadě.
My, všechny moje ženy, všechny moje tchyně, milenky, děti.
Všichni spolu.
Prosím, zachraňte ho.
Zavřete ho na chvíli a všechno bude dobrý.
Prosím vás.
Budeme žít…
na jedný ulici.
Něco mu podstrčím. Cokoliv. Drogy.
Na chvíli ho zavřete a všechno se uklidní.
Snažím se ho zavřít už několik let.
- Být to na mně, dávno by seděl. - Musíme něco udělat.
Postarám se o vás všechny.
Pár měsíců, potřebuju pár měsíců, chápete?
Potřebuju pár… Nesmějte se mi.
Potřebuju pár měsíců. Prosím vás. Pár měsíců.
Moc vás prosím.
Skončím s drogama…
Neví, co dělá. Nic nechápe.
To už není moje věc.
…s hraním, s chlastem.
Nechápe, co se děje.
Vsadíš se, že už nebudu hrát? Co?
To víš, že vsadím.
A co tohle?
Naposledy.
Co to máš?
Kde máš přilbu? Kdyby stříleli na hlavu.
Dobrej postřeh.
Počkej, něco pro tebe mám.
Kdo ho zabil?
Možná Nikoše zabila pýcha Pruškova,
který neunesl, že nemůže převzít Trojměstí.
Teď už nemůžeme nic dělat.
Možná ho zabil hněv Lodžské chobotnice,
protože Nikoš měl tu drzost jim ukázat, jak se mají chovat.
Nebo nenaplněné ambice jeho zakomplexované ochranky.
Možná ho zabila náhoda, nějaký starý nepřítel,
nějaké nevyřízené účty.
Nikodem už svoji šanci dostal,
ale nevyužil ji.
A možná Nikoše zabila zrada,
protože se Forrester cítil podvedený, když si Nikoš vybral špatnou stranu.
Možná se těsně před tím, než zemřel, poohlížel po okně, kterým by utekl.
Ale stejně by neopustil svého nejlepšího přítele.
Žil jako tygr. A teď…
NIKOS KAZANTZAKIS ŘEK ZORBA
…je možná zase měšťákem.
Kurva!
Už se nevrátí.
Ještě jedna věc.
Slyšela jste, že před koncem života nebyl tak švorc, jak všichni mysleli?
To není pravda.
Říká se, že někam ukryl spoustu peněz na horší časy,
ale nikdo neví kam.
Nikoši…
NIKODEM SKOTARCZAK
Přinesl jsi květiny.
Letos jsem na řadě já.
NIKODEM SKOTARCZAK 1954–1998
Překlad titulků: Michal Herman