Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Asere, qué bolá?
‎Croquetas frescas!
‎Ești gata, Vivo?
‎Bine. La treabă!
‎Doamnelor și domnilor ‎Poftiți la spectacol!
‎Poftiți!
‎V-am pregătit ceva special ‎Veți rămâne uimiți
‎Poftiți!
‎Strângeți-vă aproape ‎Acum începem în tempo
‎Fără egal, în scenă intră Vivo!
‎E pornit?
‎Apropiați-vă! Începem!
‎Nu văd prea multe chipuri ‎Dar e trecător
‎Când dăm drumul la ritmuri ‎Vor veni repejor
‎E la un pas de casă ‎Ne știu toți
‎E locul nostru din piață ‎Ascultați!
‎Prieteni dragi ‎Sunt Vivo, un kinkaju
‎Ce-i un kinkaju? ‎Scumpete, acum o să afli și tu
‎Căci am un mare atu ‎Te-ncânt și îți cânt
‎Pân' la extaz…
‎El e Andrés. Cântă…
‎Tu și eu suntem fără egal
‎Și-n sincron plutim pe al ritmului val
‎Reprezentăm o tradiție ‎Și o facem cu cinste
‎În sincron de precizie ‎Ne curge muzica-n sânge
‎Peste rivali sărim cu grație ‎Măsurii nu-i rezist
‎La ‎clave‎ sunt artist ‎Așa merge
‎Curg dolari și pesos ‎Câte-un bănuț primim
‎Mereu aici suntem ‎Așa că ‎dame un beso
‎Dă-mi un pupic
‎Revin. Fii pe fază!
‎Tu și eu suntem fără egal
‎În sincron plutim pe al ritmului val
‎Poate te întrebi ‎Ce caută în Cuba un kinkaju cântăreț?
‎Parcă trăiați în junglă, nu?
‎Poate de mic am fost expediat
‎Inopinat ‎Și am ajuns într-un loc ciudat
‎Știu că eram lihnit ‎De altcineva mai lihnit fugărit
‎Chiar în acest palmier m-am urcat ‎Ghiciți cine m-a salvat!
‎Andrés, adevărat! ‎Și așa mi-a cântat
‎De unde vii, mititelule?
‎Ești meloman, așa e?
‎Coboară, copile
‎Poți să stai cu mine
‎Dar cum o să te cheme?
‎Ești plin de viață și ritm. ‎Ți-am găsit numele perfect.
‎Vivo!
‎De sunteți încântați ‎Un bănuț lăsați
‎Nu vă intimidați ‎Un bănuț lăsați
‎De sunteți încântați ‎Un bănuț lăsați
‎Vivo e mai iute ‎Decât o mâță, scuzați
‎De sunteți încântați ‎Un bănuț lăsați
‎Nu vă intimidați ‎Un bănuț lăsați
‎De sunteți încântați ‎Un bănuț lăsați
‎M-am adaptat la mediu, observați?
‎Tu și eu suntem fără egal
‎- În sincron plutim ‎- În sincron plutim
‎- Pe al ritmului val ‎- Pe al ritmului val
‎Suntem încântați și bănuți primiți ‎Ne-ați delectat și v-am recompensat
‎Tu și eu suntem fără egal
‎În sincron plutim
‎Pe al ritmului val
‎Pe val!
‎Prieteni, așa se face în Havana, Cuba.
‎Precizie, sincronizare, ‎nicio măsură greșită.
‎Deși eu și Andrés nu vorbim aceeași limbă,
‎când e vorba de muzică, ‎ne armonizăm atât de bine,
‎încât ne luăm fraza muzicală din gură.
‎Frumos spectacol, ca de obicei! ‎Ți-e foame?
‎Vrei o ‎croqueta?
‎Sau mango?
‎Cuiva îi place mango.
‎Când ne vezi, poate îți zici: ‎„Au o viață perfectă.”
‎Și ai avea dreptate. Adică…
‎până să vină scrisoarea.
‎Bine.
‎Ai…
‎o scrisoare.
‎Marta?
‎Dar cum?
‎Marta? Cine e Marta?
‎Cine e Marta?
‎„Ce îți pot scrie ‎după o despărțire atât de lungă?”
‎Apropierea retragerii de pe scenă ‎mi-a adus aminte
‎ce minunat cântam împreună odinioară.
‎Nu știu dacă îmi poți ierta tăcerea
‎după atâția ani de despărțire,
‎dar nu am dorință mai fierbinte ‎decât să cântăm iar împreună.
‎„Îmi țin concertul de adio ‎în 16 iunie, la Mambo Cabana, în Miami.
‎Dacă vii cu al tău ‎tres, ‎voi ști că și tu simți la fel.
‎Sper că nu e prea târziu. ‎Amor,‎ Marta.”
‎Nu-mi vine să cred! Marta Sandoval!
‎- Ai spus „Marta Sandoval”? ‎- Concertul ei de adio?
‎- Ia stați! Cine e Marta? ‎- Te duci la Miami?
‎Nu! Facem drumul de acasă în piață. ‎Asta ne e naveta. Două cvartale.
‎Trebuie să te duci, Andrés!
‎În sfârșit, veți cânta împreună la Miami!
‎Ce? Nu! Publicul nostru e aici.
‎- Nu pot pleca la Miami. Sunt om bătrân. ‎- Exact! Nu exagera!
‎Contribuiți! ‎Suelta el billete!
‎Andrés y Marta. Qué romántico!
‎Să nu ne pripim!
‎Cine e Marta?
‎Mă auziți?
‎Alo! Cine e Marta?
‎Stai… Ăsta ești tu?
‎Credeam că ai fost mereu bătrân.
‎Făceați duet?
‎Marta… Era feblețea Havanei.
‎Avea cea mai frumoasă voce din Cuba.
‎Și era iubirea vieții mele.
‎Dar nu i-am mărturisit niciodată.
‎Toți știau că va ajunge o mare stea.
‎Mi canción
‎Într-o seară, după alt spectacol ‎cu casa închisă, știam că sosise clipa.
‎În sfârșit, ‎îmi făcusem curaj să îi spun ce simt.
‎Dar ne-a întrerupt un impresar din SUA.
‎I-a oferit Martei șansa ‎de a cânta la Mambo Cabana, în Miami.
‎Marta era în al nouălea cer.
‎I se împlinise visul, în sfârșit.
‎Și în acea clipă
‎mi-am dat seama ‎că, dacă i-aș spune ce aveam pe suflet,
‎s-ar putea ca ea să nu-și urmeze inima.
‎Așa că mi-am reținut sentimentele‎…
‎și nu am spus nimic.
‎Fără ea, Havana era pustie.
‎Și eu mă simțeam pustiit.
‎Mi-am pus toată iubirea și tristețea ‎într-un cântec.
‎Era un cântec prea dureros ‎ca să poată fi cântat.
‎Un cântec pe care Marta nu avea să-l audă.
‎Iată-l, Vivo!
‎Ultimul cântec compus de mine.
‎PENTRU MARTA
‎Măiculiță! Ea nu l-a auzit niciodată.
‎Ce trist!
‎Dar acum am cel mai mare dar din lume.
‎O nouă șansă!
‎O nouă ce?
‎- Plecăm la Mambo Cabana! ‎- La Mambo ce?
‎Există un loc
‎Departe de aici ‎Unde ritmul te cuprinde
‎Te-nvăluie ‎El semnul e
‎Că ești la Mambo Cabana
‎Te înfiori
‎Cânt de cornuri zeci ‎Îți fură somnul din gene
‎E șansa mea la un alt dans cu ea
‎La Mambo Cabana
‎Mambo Cabana…
‎Stai așa, nu e zis și făcut
‎Ne duce de acasă ‎Un ecou din trecut
‎Nu!
‎Rămâi la viața croită aici ‎La cântecele noastre, ce zici?
‎Vivo, nu te teme!
‎Mai este încă vreme
‎Ce se petrece?
‎- Prieten drag, deja văd cum va fi ‎- La Cabana
‎- Amândoi pe scenă cum îi vom ului ‎- La Cabana
‎- Vocea de înger e a Martei ‎- La Cabana
‎Dar eu am dat viață melodiei
‎Mambo Cabana
‎Mai este încă vreme
‎Andrés!
‎Mambo Cabana
‎Mai este încă vreme
‎La Cabana
‎Mai este încă vreme
‎La Cabana ‎Mambo Cabana
‎Mai este încă vreme
‎Vamos mañana!
‎La Mambo Cabana
‎Doar nu vrei să te duci!
‎Vivo! Ești încântat și tu, nu?
‎Nu! Deloc! N-avem ce căuta la Miami! ‎Noi suntem provinciali.
‎- Cântăm în piață! ‎- Nicio grijă! Totul va fi bine.
‎Prinde!
‎Ascultă, Vivo… ‎Trebuie să-i duc Martei cântecul.
‎Trebuie să afle că o iubesc.
‎E doar un cântec.
‎Am nevoie de tine, fiule!
‎Vivo, unde pleci?
‎Vivo…
‎Ce-i în capul lui? Cu avionul, la Miami!
‎După 60 de ani, ‎te duci tocmai acolo pentru un spectacol?
‎Pentru un cântec?
‎Ce poate să schimbe un cântec?
‎Ce fac?
‎Haide, Vivo!
‎Bagajele nu se fac singure!
‎Bun.
‎Frumoasă zi de călătorie!
‎Bună dimineața!
‎Îmi pare rău pentru aseară.
‎Dar cred că…
‎Andrés?
‎PENTRU MARTA
‎Moartea lui Andrés Hernández ‎i-a răpit Havanei un bun prieten.
‎Ani în șir a umplut cu cântecele lui piața
‎și inimile noastre.
‎Ne încânta vestea ‎că se va reuni cu Marta Sandoval.
‎Dar, vai, nu a fost să fie.
‎Señora…
‎Ay, muchas gracias.
‎Mă numesc Rosa Hernández.
‎Andrés era unchiul răposatului meu soț.
‎Eu și fiica mea suntem din Florida.
‎Nu am mai fost în Cuba.
‎Salut! Aia e mama.
‎Eu sunt Gabi. Tu ești Vivo, nu?
‎Auzi, știu prin ce treci…
‎Eu mi-am pierdut tatăl.
‎Legătura dintre Carlos și Cuba
‎nu a putut fi ruptă ‎nici de timp, nici de distanță.
‎Legături indestructibile.
‎Asta avem. În familie ne ajutăm, nu?
‎Vezi? Ai înțeles! Stai! Am o idee grozavă!
‎Vino să stai cu mine în Florida!
‎Da, mâine plecăm acasă. ‎Haide, intră în rucsac!
‎Stai, Vivo! Unde pleci?
‎Te temi că n-ai unde merge la baie?
‎E-n regulă. Am șervețele în el.
‎Vă mulțumesc nespus ‎că ne-ați primit cu brațele deschise.
‎Gracias, señora.
‎Ahora, amigos…
‎Să ne luăm rămas-bun
‎ascultând încă un cântec ‎pentru Andrés Hernández.
‎Viața ta a fost o lungă melodie
‎Credeam că nu se vor sfârși notele
‎Acum s-a așternut liniștea
‎N-am decât un vis ‎Să cântăm un bis, prietene
‎Ai adormit fredonând
‎La răsărit nu te-ai mai trezit
‎Și iată-mă acum
‎Doar o rugăminte îmi permit
‎Încă un cântec, unul doar
‎Dă-ne un bis, nu pleca
‎Încă mai avem ce cânta
‎Da, încă un cântec, unul doar
‎Un cântec măcar, un semn de îmi dai ‎Mai este încă vreme
‎Încă un cântec, unul doar
‎Prin muzică vei dăinui
‎Încă un cântec
‎Un cântec pentru altcineva
‎Încă un cântec, unul doar
‎Îl voi duce acasă, unde-i locul lui
‎Încă un cântec, unul doar
‎Trebuie prin cântec ‎Să-mi înăbuș teama
‎Îmi dau seama ‎Cât vreau să cântăm iar
‎Încă un cântec, unul doar ‎Spre bisul tău e drumul meu
‎Mă grăbesc la jubileu
‎Să afle toți, nu e greu ‎Încă un cântec, unul doar
‎Încă un cântec ‎Îmi fac curaj și pornesc
‎Îndoiala și groaza ‎Cântând le risipesc
‎Strigătul îmi e raza ‎Ce răzbate prin frică
‎Muzica îmi e oaza ‎Nu plâng, uit că ai plecat în pripă
‎Mă voi sili să plec ‎Să fiu puternic încerc
‎Da, mai departe merg
‎E timpul pentru încă un cântec
‎E puștoaica aia ciudată.
‎- Gabi, ce faci? ‎- Cântam un cântecel.
‎Poate îl aude Vivo ‎și îl iau cu mine în Florida.
‎Chiar! E din Florida.
‎Ce am spus eu? Gata cu animăluțele!
‎- Te rog! ‎- Nu.
‎Și nu avem voie ‎cu un animal sălbatic în avion.
‎Doamnă Hernández!
‎Ce bine că v-am prins până să plecați!
‎Gabi, ‎mi niña,‎ știm că iubești muzica, ‎exact ca unchiul Andrés.
‎Așa că am vrut să-ți dăruim ‎niște suveniruri muzicale de la el.
‎Maracas‎ de colecție! ‎Claves!
‎Ia uite aici!
‎Mulțumesc, Montoya! ‎I-ai dat fiică-mii un acordeon.
‎Îți place, mamă?
‎Que cosa más linda!
‎Are muzica în sânge.
‎Cuba! Ador ritmurile cubaneze.
‎Asta e! Marta, vin!
‎Care-i treaba, Cuba? Țin ritmul.
‎Mulțumesc, Gabi.
‎Acum știe toată Cuba că ești aici.
‎Scuze. Am cântat prea pătimaș, se pare.
‎A cântat? Zgomotul ăla era muzică?
‎Bueno!‎ V-a sosit taxiul.
‎Mulțumesc, Montoya.
‎Gracias, ‎Montoya!
‎Adiós!‎ Să cânți în fiecare zi!
‎DESTINAȚIE: KEY WEST, FLORIDA
‎Capul meu!
‎Nu-s făcut pentru călătorii.
‎Unde mă aflu?
‎Cât e ora?
‎Bun, e zece dimineața. Mai am zece ore.
‎Da. Copila cu rucsacul.
‎Uite ce am eu!
‎- Te bucuri pentru azi? ‎- Da, normal. Ce e azi?
‎Prima zi în care vinzi fursecuri ‎cu Cercetașele Aricii de Mare.
‎Da, nu prea cred.
‎Nu mai rezist la Aricii de Mare.
‎Ce tot spui? ‎Ai fost la o singură întrunire.
‎Știu.
‎- Dar merg mai departe. ‎- Mai departe?
‎Abia te-ai înscris. ‎Încă nu vă cunoașteți bine.
‎Coada m-ajută la greu.
‎Dă-le o șansă, te rog!
‎Uite, clipul de demisie!
‎Fursecuri!
‎Pace! Ne-am cărat! Pa!
‎GATA CAȘCAVALU'!
‎Foarte creativ.
‎Stai! Vine partea mișto. ‎Le-am făcut bufoni zombi.
‎Cumpără-mi fursecurile!
‎Gabriela Maria Rosa Hernández, ‎ești la cercetașe.
‎Se bazează pe tine. Nu le poți abandona.
‎De ce?
‎Pulgita, ‎nu mai îndepărta pe toată lumea!
‎Dacă nu încerci măcar ‎să te apropii de alți copii,
‎o să ajungi o singuratică.
‎Gabriela, ‎escúchame! ‎O să faci asta!
‎Îți dau voie cu părul mov. ‎Îmi ești datoare!
‎Dar ele nu vorbesc ‎decât de vânzarea fursecurilor,
‎insigne și salvarea Everglades.
‎Mă plictisesc de mor!
‎Te duci să vinzi fursecuri. ‎O să-ți faci ‎selfie-uri.
‎O să te distrezi ‎și o să te apropii de ele!
‎Pune-ți uniforma! E chiar drăguță.
‎Liber! Să ies de-aici!
‎Nu-i nimic. Sunt doar lucrurile ‎răposatului tău străunchi drag.
‎Se rostogolesc de la sine pe podea.
‎Și cântă sinistru la acordeon!
‎E-n regulă.
‎- Vivo! Ești aici! ‎- Da. Și acum plec.
‎Te-ai luat după mine, nu?
‎Mi te-ai furișat în bagaje ‎fiindcă mă iubești!
‎Cât mă bucur că ești aici!
‎Am cu cine să-mi împart ‎brățara prieteniei! Prieteni pe vecie!
‎- Dă-mi drumul! Ține-ți labele acasă! ‎- Nu te mișca!
‎Vecia durează mult. ‎Eu am de predat un cântec.
‎Mi-a părut bine. Pace!
‎Alea sunt pietricele de mormânt?
‎Sunt animăluțele mele de casă. ‎În fine, au fost.
‎Gabi!
‎E mama. Ascunde-te!
‎Salut, mamă!
‎Ce căuta asta în cuptorul cu microunde?
‎Pentru că… o uscam?
‎O uscai… Ce-i aia?
‎De câte ori să-ți spun? ‎Fără mâncare în cameră!
‎O să atragă animalele.
‎Ia-ți uniforma!
‎Adică mantia invizibilității?
‎- Gabi! ‎- Simt că mă paște urticaria.
‎Îmi vine să mă scarpin la gât.
‎E o uniformă, nu o alergie.
‎Schimbă-te! Să nu întârziem ‎la vânzarea de fursecuri!
‎Ba să întârziem…
‎Ai văzut, Vivo? Nu mă înțelege deloc.
‎Vrea să port uniformă, ca toată lumea.
‎Dar eu nu sunt ca toată lumea, fiindcă…
‎Eu salt pe ritmul meu, să știi
‎Sunt culoare într-o lume gri
‎Sunt năbădăioasă, dar să știi
‎Mai bine acasă cu toba mea, fie ce-o fi
‎Eu salt pe ritmul meu, să știi
‎Sunt culoare într-o lume gri
‎Sunt năbădăioasă, dar să știi
‎Mai bine acasă cu toba mea, fie ce-o fi
‎O vioară cristalină am făcut-o peltea
‎Am cântat la tamburină ‎Dar am mână grea
‎Te-ai prins? N-am vrut să iasă așa
‎Dar acum ești cu mine ‎Vom fi instrumentali, da
‎Instrumentali, da ‎Ai văzut ce am făcut?
‎O poantă tare ‎Mă distrez în stil mare
‎O țin așa până-n zare ‎Nu e alta ca mine sub soare
‎Eu salt pe ritmul meu, să știi
‎Sunt culoare într-o lume gri
‎Sunt năbădăioasă, dar să știi
‎Mai bine acasă cu toba mea, fie ce-o fi
‎Sunt altceva, să se știe ‎Sunt altceva
‎Nu se apropie de mine ‎Altcineva
‎Am bancheta mea în autobuz ‎Sunt unică, nu am pereche, auzi
‎- Ești la nivelul 10 ‎- Coboară la 3
‎Nu-ți merge, eu nu mă trădez
‎Sunt la 10 ‎La libertate visez
‎Și am un prieten ‎Cu care salt
‎Pe ritmul nostru, să știi
‎Suntem culoare într-o lume gri
‎Sunt năbădăioasă, dar să știi
‎Mai bine acasă cu toba mea, fie ce-o fi ‎Solo!
‎Ăsta da solo, copii!
‎Navighez solo, să știi
‎Bag viteză când lumea se târâie ca melcii
‎Improvizez din mers ca soliștii
‎Și știu ‎Știu, par solitară eu
‎Lumea mă crede solitară mereu
‎Privești în jur ‎Amice, și crezi că asta sunt eu
‎Dar nu știi cine-s eu ‎Sunt pe val!
‎Săltăm pe ritmul nostru, să știi
‎Suntem culoare într-o lume gri
‎Sunt năbădăioasă, dar să știi ‎Mai bine acasă cu toba mea, fie ce-o fi
‎Săltăm pe ritmul nostru, să știi
‎Suntem culoare într-o lume gri
‎Sunt năbădăioasă, dar să știi ‎Mai bine acasă cu toba mea, fie ce-o fi
‎Salt!
‎Unde ai fugit?
‎Ce-i asta?
‎Fata aia e o mare figură!
‎Așadar, asta e Florida?
‎Păsări din plastic.
‎Florida e ciudată.
‎Acum trebuie s-o găsesc pe Marta.
‎Hai, Andrés! Am nevoie de un semn.
‎Orice. Arată-mi calea! Orice semn e bun.
‎SPECTACOL UNIC DE ADIO ‎MARTA SANDOVAL, MAMBO CABANA
‎Mambo Cabana.
‎Scuze!
‎- Mergeți la Miami? ‎- Da, domnule.
‎Perfect! Mambo Cabana, sosesc!
‎Mai este încă vreme ‎Sar în autocar
‎Salutare!
‎E ocupat?
‎Fără animale de companie ‎sau ce-oi mai fi și tu! Jos!
‎Nu când conduc eu!
‎V-a plăcut? E invenția mea.
‎Ești adorabil!
‎- Mulțumesc? ‎- Cred că și gustos.
‎Nu! Pleacă!
‎- Iată-te! ‎- Nu!
‎Știu de ce ai venit în Florida. ‎O cauți pe Marta.
‎Am citit scrisoarea ei.
‎Tío‎ Andrés voia ‎să meargă la ultimul ei spectacol, nu?
‎Și tu vrei să ajungi acolo?
‎Dar de ce?
‎Ce-i asta?
‎„Para Marta”?
‎Tío‎ i-a compus un cântec?
‎„Avionul tău pleacă în zori. ‎Lumea îți va vedea strălucirea.
‎Cât aș vrea să fi plecat cu tine, ‎dar nu-ți pot urma cărarea.”
‎Știi ce înseamnă asta?
‎Că nu a apucat să spună: „Te iubesc.”
‎Vivo, e foarte important. ‎Marta trebuie să audă cântecul.
‎Și te voi duce eu acolo.
‎Serios?
‎Ultimul spectacol al Martei ‎e la Mambo Cabana, în Miami.
‎Timpul e scurt.
‎Dar stai liniștit! Am un plan.
‎Mai întâi, intră în rucsac!
‎Orice pentru Andrés.
‎Dar e ultimul spectacol ‎al Martei Sandoval!
‎- Zău așa, mamă! Miami nu e departe. ‎- Ce vrei?
‎De când ești tu fan Marta Sandoval?
‎De când mă știu. Sunt mare fan.
‎Spune titlul unei piese!
‎„Despacito”?
‎Pregătește-te de fursecuri! ‎N-am de gând să mă repet.
‎Lasă, am o idee mai bună.
‎Să-ți cureți rucsacul, de pildă? ‎Fiindcă e plin de chestii.
‎Mai puțin șervețele. Zero șervețele.
‎Să vedem! De la Key West la Miami…
‎Perfect! Cu ăsta ajungem la timp!
‎Mambo Cabana, sosim!
‎Strigați: „Prezent!”
‎Marta, ‎mi amor!‎ Te iubesc!
‎Marta!
‎Señora Sandoval, ‎e o onoare să vă întâlnesc.
‎- ‎Muchas gracias. ‎- Pe aici, poftiți!
‎Suntem nespus de mândri că ați ales ‎Mambo Cabana pentru ultimul spectacol.
‎Marta!
‎E adevărat că v-ar putea acompania ‎fostul partener, Andrés?
‎Asta sper.
‎Bun venit în frumosul centru din Key West!
‎Pasul unu: bilete de autocar.
‎Stai în rucsac! Dacă întreabă cineva, ‎ești animalul meu terapeutic.
‎Fursecuri!
‎Vindem fursecuri!
‎Încasările merg la protecția ‎speciilor pe cale de dispariție.
‎Nu! Aricii de Mare!
‎Dle Henshaw! ‎Doriți niște Lamantini Mentolați?
‎În Everglades sunt 2.000 de specii ‎de floră și faună, știați?
‎Și 70 sunt pe cale de…
‎Știați că puteți cumpăra ‎o sacoșă textilă Aricii de Mare
‎îl locul celei din plastic,
‎ca să n-o aveți pe conștiință ‎pe Mama Natură?
‎Nu sunt un om rău.
‎Voiam și eu un fursec.
‎Trebuie s-o ștergem, să nu ne vadă!
‎Hernández!
‎Bună, blondino! Și restul de fete.
‎- Gabi, unde ți-e uniforma? ‎- Da. Avem un regulament, Hernández.
‎Doar cercetașele în uniformă completă ‎pot vinde fursecuri.
‎Poftim? Azi era vânzarea? ‎Eram sigură că a fost ieri.
‎Dar nici ieri nu ai venit, nu-i așa?
‎Corect.
‎Am fost ocupată ‎cu salvarea acestui animal.
‎- Ce faci? ‎- Vai, ce drăgălaș e!
‎Pot să-l mângâi?
‎- Nu! ‎- Fă-ți de cap! Îi place.
‎Uite ce mutrișoară!
‎- E adorabil! ‎- Gata! Frizați molestarea!
‎Ce pufos e! Cum îl cheamă?
‎Vivo. Și e oposum.
‎Gabi, nu e oposum. E kinkaju.
‎Un mamifer rar din jungla sud-americană. ‎Zis și „urs de miere”.
‎Urs de miere? N-am auzit, dar accept.
‎Are ochii cam tulburi.
‎Și blana cam jerpelită.
‎A fost la veterinar?
‎Scuze, ce?
‎Trebuie urmate niște reguli.
‎Spre binele lui, trebuie vaccinat ‎și ținut sub observație șapte zile.
‎- Șapte zile? ‎- Da.
‎Izolat de alte animale. ‎Nu ai citit manualul Aricilor de Mare?
‎Da, șapte zile. Am făcut-o deja.
‎Bravo! Atunci îmi arăți ‎certificatul de vaccinare?
‎Da, îl aduc imediat.
‎E în portbagajul bicicletei.
‎Nu!
‎Trecem la planul B!
‎Ia stai! ‎Bicicletele nu au portbagaje, așa-i?
‎Încep să cred că nu are niciun certificat.
‎Da. Crezi tu?
‎Fetelor, avem o cercetașă răzvrătită.
‎Mișcarea!
‎Facem altfel! ‎Prindem autocarul la următoarea stație!
‎- Oprește, Hernández! ‎- Nu!
‎Predă kinkajuul!
‎- Stai liniștit, Vivo! Scap de ele. ‎- Și autocarul? Ăla era planul.
‎N-a funcționat.
‎Hai, Vivo! Treci în spate și scapă de ele!
‎Na! Vă distrați?
‎Asta n-are ce căuta ‎într-un rucsac de copil, dar poftim!
‎Alo! Ce ai făcut?
‎Uite șervețelele!
‎Oprește! Stai pe loc, fir-ai tu…
‎Poftim!
‎Ingurgitează substanțe chimice!
‎Ne cere ajutorul! Gabi, dă-ne kinkajuul!
‎Dle Henshaw!
‎Ați venit cu mașina?
‎Stați la două străzi de aici!
‎Rușine!
‎- Rușine! ‎- Rușine!
‎IEȘIȚI DIN KEY WEST
‎Ai sfeclit-o, Hernández! Predă-l!
‎Ține-te bine, Vivo!
‎- O s-o fentăm! ‎- Poftim?
‎Da! Super!
‎Bine, Miami! Sosim!
‎Nu!
‎Ce am făcut?
‎Am lăsat biata ființă să cutreiere ‎într-o lume în care nu va supraviețui.
‎- Ne întoarcem la fursecuri? ‎- Fursecuri?
‎Nu! Datoria noastră de cercetașe ‎e să îl salvăm.
‎Eva!
‎Da?
‎Ne trebuie barca tatălui tău.
‎Cântecul! Unde e?
‎Unde e?
‎PENTRU MARTA
‎E întreg.
‎Bun. Unde suntem? Unde e autocarul?
‎Nu!
‎Îngeri de nisip!
‎Hai să încerci și tu, Vivo!
‎Ia uite! Sunt pisică! Miau!
‎- Trebuie să cobor de pe șlep. ‎- Vivo!
‎Știu că am pierdut autocarul, ‎dar am un plan C.
‎Dacă scurtăm ‎prin Parcul Național Everglades,
‎ajungem înainte de spectacol.
‎Bine. Alt plan. Să vedem!
‎Ce ne sincronizăm, Vivo!
‎Asta e telepatie!
‎Frate! Credeam că o ține.
‎Telepatie?
‎Dacă ar fi telepatie, ai intra în panică, ‎fiindcă așa ajungeam la Miami!
‎Acum am rămas pe șlepul ăsta ‎care nu merge unde trebuie!
‎Nu ne sincronizăm deloc! ‎Sincronizarea e așa.
‎Noi doi suntem așa.
‎Avem definiții opuse pentru „plan”.
‎Pentru mine și cei raționali, ‎un plan înseamnă Cei cinci „P”.
‎Planificarea Potrivită ‎Previne Performanța Proastă. Dar tu…
‎Planurile tale sunt ‎doar niște impulsuri proaste.
‎Ce faci?
‎Gata! Uneori mai și improvizezi.
‎Nu va pluti în veci.
‎Călătoria începe acum!
‎Plutește. Chiar plutește.
‎Atenție!
‎Hai!
‎O clipă! Să nu-mi întind vreun tendon!
‎Bine. Gata, Vivo?
‎Și a ratat.
‎Am ratat complet barca.
‎Ai văzut, Vivo?
‎De comă!
‎Marta, venim spre tine!
‎Sunt robotul lui Gabi. Lăsați un mesaj!
‎Gabi, îți tot scriu. Sună-mă, te rog!
‎Am discutat deja.
‎Strigați: „Prezent!”
‎MARTA SANDOVAL ‎AZI LA 20:00, MAMBO CABANA
‎N-ar face asta!
‎AUTOCARE ‎SELECTARE CĂLĂTORII, ORAR
‎Ba ar face-o!
‎Carlos, mi-ai fi de ajutor acum.
‎Pe tine te moștenește la asta!
‎N-am reușit nici măcar
‎Să urcăm în autocar
‎Plutim în derivă spre necunoscut
‎Scurtăm drumul, după ea
‎În mod normal m-aș supăra
‎Căci nu văd cum ne-om descurca
‎Lumea pe care o știu era
‎Cât mine și tine, n-o voiam mai mare
‎Acum toată zarea încape în ea
‎Și e care pe care
‎Da, e care pe care
‎Pe un drum sinuos alerg în neștire
‎Pot doar să-l urmez
‎Și când puterile mă părăsesc
‎Pot doar să forțez
‎Și când toate planurile se prăbușesc
‎Pot doar să-mi revin
‎Și tot ce pot să fac
‎Când seara cade ‎E să merg mai departe
‎Să merg mai departe
‎Și ritmul să-l țin
‎Vivo! Ți-e frică?
‎Când îmi era frică, tata îmi cânta.
‎Și Andrés.
‎Am putea cânta cântecul Martei. ‎Ne-ar înveseli.
‎Sunt aici, dar pe alt țărm desprins
‎Sunt cu tine ‎Când zbori spre necuprins
‎Am percuția în sânge. Te învăț, dacă vrei.
‎Mă înveți tu pe mine percuție?
‎Poftim!
‎Fii atent!
‎Un ritm simplu.
‎Ce faci tu e zgomot. Fii atentă!
‎Tare! Înveți repede. ‎Deci sunt un dascăl bun.
‎Fă după mine!
‎Măiculiță! Sună bine.
‎Da. Ai ceva potențial. Neșlefuit.
‎Hai, Vivo! Dezlănțuie-te, moșule!
‎Moș? Un moș poate să facă așa?
‎Bine, Vivo!
‎Lumea pe care o știu era
‎Cât mine și tine, n-o voiam mai mare
‎Acum toată zarea încape în ea
‎Și e care pe care
‎Da, e care pe care
‎Pe un drum sinuos alerg în neștire
‎- Săltăm pe ritmul nostru, să știi ‎- Pot doar să-l urmez
‎Și când puterile mă părăsesc
‎- Pot doar să forțez ‎- Săltăm pe ritmul nostru, să știi
‎Și când toate planurile se prăbușesc
‎- Suntem culoare într-o lume gri ‎- Pot doar să-mi revin
‎Și tot ce pot să fac
‎Când seara cade
‎E să merg mai departe ‎Să merg mai departe
‎Și ritmul să-l țin
‎Hai, nu te opri acum!
‎Să menținem ritmul, colega!
‎Nu „ritm”. Nu „colega”.
‎Nicio grijă! E doar o ploicică.
‎O să treacă repede.
‎Ține-te bine, Vivo!
‎Nu!
‎Cântecul!
‎- Bine, Vivo. Îl prind eu. ‎- Nu. Mă descurc.
‎Vivo! Nu văd!
‎Nu se poate!
‎Da!
‎- Vivo! ‎- Nu!
‎L-am prins!
‎- Cântecul! ‎- Stai liniștit, Vivo!
‎O să am grijă de el. Promit!
‎Gabi!
‎Bun. Nu intra în panică! ‎Ai pierdut cântecul, atât.
‎Și e la Gabi.
‎Ce mă fac? Îmi trebuie o strategie nouă.
‎Strategie nouă… Știu!
‎Gabi!
‎Sunt robotul lui Gabi. Lăsați un mesaj!
‎Gabriela Maria, răspunde în clipa asta! ‎Ai căutat orarul autocarelor, am văzut!
‎Crezi că ai sfeclit-o acum?
‎Stai să vezi când te prind!
‎Sunt lângă tine și claxonez. Uite-mă!
‎Știu că mă auzi.
‎Trage pe dreapta!
‎Ce Dumnezeu…?
‎Doar n-o lași să ne depășească, nu?
‎Nu cât conduc eu!
‎Nu! Nu cumva să fugi de mine!
‎Gabi!
‎Nu răspunde. ‎Trebuie să răscolesc mlaștina.
‎Păsări. Ele văd de sus. Perfect.
‎Auziți? Ajutați-mă să găsesc pe cineva…
‎Bun! O pasăre.
‎Scuze! Sunt Vivo. ‎M-am pierdut de prietena mea.
‎Păr mov, cravată.
‎Mă duci în zbor, ca s-o caut?
‎Te-aș ajuta, ‎dar mă pregăteam să dorm în țărână.
‎Ce? Nu! Nu vorbi așa! ‎Sigur ai pentru ce trăi.
‎M-ai înțeles greșit. ‎Vreau să dorm, la propriu.
‎Da. Doar o să hibernez
‎până la sfârșitul zilelor mele.
‎Sau al sezonului de împerechere.
‎Împerechere? Sună oribil.
‎- Așadar… ‎- Nu pricepi.
‎Toată viața mi s-a spus: ‎„Nicio grijă, Dancarino!
‎Într-un sezon îți vei găsi perechea ‎și iubirea te va însufleți.”
‎Minunat! Dar am o problemă.
‎Iubirea te va însufleți ‎Și nu te va mai părăsi
‎Da. Știm toți placa asta.
‎- O lăsați mai moale cu iubirea? ‎- Sunt cam presat de timp.
‎Stau aici de opt sezoane, nu mai puțin.
‎În loc să mă însuflețească, ‎iubirea m-a îngropat.
‎Tragic. În fine…
‎Sunt un lopătar invizibil. ‎Nu-i pasă nimănui de mine.
‎Cu atât mai puțin Valentinei.
‎- Se uită la mine, așa e? ‎- Da.
‎Nu te știu. Nu mă știi. ‎Succes în căutare! Pa!
‎Stai! Ieși de acolo!
‎- I-ai spus vreodată ce simți? ‎- Nu! Nu pot. Mi-e frică.
‎Am mai auzit placa asta. ‎Nu se sfârșește cu bine.
‎Hai! Te învăț eu. ‎Apoi mă ajuți să-mi găsesc prietena. Da?
‎Bine. Da.
‎Acum prezintă-te!
‎Bună! Ești Dancarino.
‎Pardon, eu… Eu sunt Dancarino.
‎Încântată!
‎- Nu! Înapoi în gaură! ‎- Nu! Concentrează-te!
‎Zâmbește și fă-i un compliment!
‎- Valentina? ‎- Hai, că poți!
‎Ochii tăi sunt ca două iazuri…
‎Nu. Ca două mlaștini mari pe chipul tău.
‎Mlaștini? Pe chipul meu?
‎Vai, nu!
‎E cel mai frumos lucru ‎care mi s-a spus despre…
‎Mi-a intrat o broască pe gât.
‎Scuze, Gary!
‎- Se potrivesc perfect. ‎- Dancarino!
‎Ai un penaj atât de arătos!
‎E plăcut la ochi… la mlaștinile mele.
‎Care sunt, de fapt, ochii mei.
‎Merge bizar de bine.
‎Acum ia-o de mână!
‎Pardon!
‎- Scuze! ‎- Lasă! Nu-i nimic.
‎Mai am un ochi. E perfect.
‎Hopa! Ușurel cu ciocul!
‎Mai încet, Dan! Înclină gâtul!
‎La stânga! Da.
‎Asta e! Acum zburați împreună!
‎Iubirea te va însufleți ‎Și nu te va mai părăsi
‎Perfect!
‎Ce? Stai! Urma să mă ajuți! Întoarce-te!
‎Așa ne-am înțeles!
‎Bun, ‎vamos!‎ Atenție! ‎Spectacolul începe peste patru ore.
‎Trebuie să reglăm ‎jocul de lumini pentru final.
‎Scuză-mă, ‎mi niña! ‎Sunt vești de la Andrés?
‎- Încă nu, señora. Dar verific imediat. ‎- Mulțumesc.
‎Unde ești, prieten drag?
‎Vivo?
‎Unde ești, Vivo?
‎Nu! Unde e? Unde e cântecul?
‎Nu se poate! O să mă omoare Vivo!
‎- E doar o țestoasă. ‎- Nu e doar o țestoasă.
‎Becky?
‎E ‎Pseudemys nelsoni. ‎Trăiește în Florida. E o specie indigenă.
‎Spre deosebire de amicul tău. Unde e?
‎A cam dispărut.
‎Ai pierdut un kinkaju ‎în mlaștinile Everglades?
‎Felicitări, Hernández! L-ai ucis.
‎Stai, ce?
‎Un kinkaju nu poate supraviețui ‎în mediul ăsta.
‎Toate animalele de aici îl vor vâna.
‎Trebuie pus în izolare. ‎Și tu o să ne ajuți să-l găsim.
‎Nu vă ajut.
‎Înseamnă că nu vrei ăsta.
‎Căutai cântecul ăsta, nu-i așa?
‎- Nu. Nu-mi pasă de el. ‎- Fie.
‎Atunci îl reciclăm. Eva?
‎- Mănâncă-l! ‎- Da. Bine.
‎Stai!
‎Fie! Ați câștigat.
‎O să port uniforma, ‎o să vând fursecuri, fac orice vreți.
‎Dar dați-mi cântecul!
‎Îl primești când vom avea kinkajuul.
‎Gabi! Unde ești?
‎Ce scârbos! Pe cine păcălesc?
‎Nu-s făcut pentru asta. ‎Zic „mersi” dacă scap viu.
‎Gabi!
‎Mă iei cu de-astea?
‎Amice, nu face zgomot!
‎Pe bune? Ai idee prin câte am…
‎Mă iei și cu de-astea?
‎Gata! Vrei să nu fac zgomot?
‎Nu fac zgomot!
‎Da. Așa mă gândeam și eu. Pleacă!
‎Suntem în mijlocul mlaștinii. ‎Cui îi pasă de un strop de zarvă?
‎Mie.
‎Ce voce adorabilă ai!
‎Nu te-am mai văzut prin partea locului.
‎Mă numesc Lutador. Tu ai un nume?
‎Eu sunt Vivo.
‎Vai de mine! Detestabil nume!
‎De acum te cheamă „Zarvă”.
‎Zarvă, șoarecele cântăreț.
‎Da… Nu sunt șoarece.
‎Dar ce ești? Gibon?
‎Sunt kinkaju.
‎Pare ceva exotic.
‎Ascultă la mine, micuțule kinkaju!
‎Detest zarva.
‎Trebuie să faci liniște.
‎Asta e regula mea, frate.
‎Și o urmează toți localnicii. Nu-i așa?
‎Asta îmi place să aud.
‎Absolut niciun sunet.
‎Scuze! Promit că o să tac chitic.
‎Vrei liniște? Tac. Nu mai zic nici „pâs”.
‎Știu prea bine că o să taci.
‎O tăcere de moarte, de fapt.
‎Ca toate prăzile mele.
‎Ia te uită!
‎Amice, o să ți se termine copacul.
‎Slavă cerului! Sunt salvat! Ești un înger?
‎Vivo! Eu sunt!
‎Dancarino? Tu m-ai salvat?
‎Da, eu te-am salvat pe tine ‎Iar iubirea, pe mine
‎- Ce? ‎- Când m-ai găsit
‎- Eram la pământ ‎- Sus!
‎- M-ai însuflețit ‎- Ce sus!
‎Mi-ai schimbat total mina ‎Am descoperit lumina
‎- Am găsit-o pe Valentina ‎- Adică pe mine!
‎I-am spus Valentinei ‎Ce te mână inima să faci
‎Ursuleț de miere sărman ‎Frânt ești, te-om scoate la liman
‎Dulcea Valentina a spus ‎Să-ți sărim în ajutor de sus
‎Așa că te-am căutat ‎Să te purtăm în zbor la cercetat
‎Iubirea te va însufleți ‎Și nu te va mai părăsi
‎Mă bucur, dar nu mai cântați ‎Mă ia amețeala
‎Iubirea te va șicana ‎Și pe drumuri te va purta
‎Hai după prietena ta ‎Și-apoi spre sud vom zbura
‎Urmează-ți calea ‎Și exprimă-ți astfel iubirea
‎Pe harta noastră ‎Nu-i nevoie de șosea
‎Pe urmele ei ‎Iubirea te va purta
‎Te va purta, da
‎Mă ajutați? Vă mulțumesc!
‎Nu-ți bate căpșorul!
‎Promit că o să-ți găsim prietena.
‎Exact, aripioare scumpe!
‎- Ciripel drag! ‎- Bine!
‎Cioculeț dulce!
‎- Codiță fercheșă! ‎- Bine!
‎Lăsați amorul, scanați terenul!
‎Iubirea te va însufleți ‎Și nu te va mai părăsi
‎Iubirea te va șicana ‎Și pe drumuri te va purta
‎Vivo!
‎Haide, Vivo!
‎V-am zis că nu vine.
‎Becky, dă-mi cântecul și gata!
‎Nu tu kinkaju, nu tu cântec! ‎Strigă mai tare!
‎Bine. Vivo!
‎Vivo! Unde ești?
‎Vivo?
‎Rămâi acolo! ‎Cercetașele Aricii de Mare sunt aici.
‎Au luat cântecul. ‎Dar nicio grijă, am un plan.
‎Rămâi acolo! Nu mișca!
‎Șarpe!
‎La barcă!
‎- Fugiți! ‎- Repede!
‎Ne suflă în ceafă!
‎Mai repede!
‎Pe aici!
‎Aici!
‎Cred că suntem la adăpost.
‎M-am înșelat.
‎Nu! O să ne omoare!
‎- Pe el! ‎- Pleacă!
‎Ce mai ai acolo?
‎Înghite panglici, șarpe!
‎- Stai! Ai auzit? ‎- E Gabi. A dat de necaz.
‎Lutador!
‎Lasă-le în pace!
‎Măi să fie! Zarvă, șoarecele cântăreț!
‎Exact. Și fac zarvă cât cuprinde.
‎Nu mai face zarvă!
‎Da? Obligă-mă!
‎Cu plăcere.
‎Scuzați, domnițelor! Revin imediat.
‎Vivo, ce faci?
‎Nu știu. Dar uneori mai și improvizezi.
‎- Hai, că poți, Vivo! ‎- Gabi! Un kinkaju nu învinge un piton.
‎Tot te mai cațeri în copaci, Zarvă? ‎Voi, șoarecii, nu vă învățați minte.
‎Nu sta, scumpete! ‎Sapă o groapă, să ne pitim!
‎Te iubesc!
‎Nu!
‎Păzea, Vivo!
‎Gata! Bun. M-am săturat.
‎Nu poți fugi la nesfârșit!
‎Cum să nu? În Havana, ‎am cinci reprezentații pe zi.
‎Public dificil ‎Dar sunt obișnuit
‎Mă voi dezlănțui ‎O să le dau întreit
‎Nu cânți ușor ‎Lângă un prădător
‎Graba-i mare ‎Oare cum să-l omor?
‎Dă muzica tare ‎Când ești silit să taci
‎Ritmul sporește-l ‎Fă cum vrei să faci
‎La țanc salți ‎Faci efortul suprem
‎Și nu te lași ‎Până nu îi faci ghem
‎Scoate-mă de-aici!
‎- Ura! ‎- Da!
‎Bravo, Vivo!
‎Stai! Am învins?
‎Gabi, ești teafără?
‎L-ai făcut praf pe șarpele ăla!
‎- Ești un kinkaju tare zănatic! ‎- E un erou.
‎Un erou pufos.
‎M-am înșelat în privința ta, Vivo.
‎Bine, tot cred ‎că trebuie să fii izolat zece zile,
‎dar ne-ai salvat de un superprădător.
‎Așa că treacă de la mine, de data asta.
‎Deci e-n regulă între noi?
‎Da. E-n regulă.
‎Ne dai cântecul înapoi?
‎Desigur, cântecul!
‎Stai, ce? Adineauri îl aveam.
‎Unde a dispărut?
‎Vai, nu!
‎PENTRU MARTA
‎Andrés.
‎Intră!
‎El e… A sosit?
‎Señora…
‎Îmi pare nespus de rău.
‎ANDRÉS HERNÁNDEZ ‎ÎNDRĂGITUL MUZICIAN MOARE LA HAVANA
‎Viața ta a fost o lungă melodie
‎Credeam că nu se vor sfârși notele
‎Acum s-a așternut liniștea
‎N-am decât un vis ‎Să cântăm un bis, prietene
‎Din nou, îmi pare rău de cântec.
‎Mersi, Dan.
‎Și… Ce ai de gând acum?
‎Mă întorc în Cuba, presupun.
‎Fără cântec, nu mai am nimic. Am eșuat.
‎Nu spune asta! Ai făcut tot ce ai putut.
‎Dan, nu înțelegi. ‎Andrés mi-a dăruit totul.
‎La nevoie, eu i-am întors spatele. ‎Am avut doar o șansă de a mă revanșa.
‎Și l-am trădat.
‎Când avionul va ateriza
‎Cântecul păstrează-l în inima ta
‎E cântecul unchiului tău?
‎Da.
‎- Când anii trec, dar nu iau dragostea ‎- Iar începe!
‎Îi măcelărește cântecul. ‎E un masacru muzical.
‎Cu tine voi fi când va cânta muzica
‎Oprește-te și ascultă melodia!
‎Auzi? E superbă, nu?
‎Sunt note muzicale.
‎Înșiruite anume ca să placă auzului.
‎„Melodie”, pentru melomani.
‎Vivo, știi melodia.
‎Normal că o știu! E baza muzicii!
‎Oi ști tu versurile,
‎dar îți trebuie melodia ‎ca să cânți, fiindcă…
‎Stai așa! ‎Tu știi versurile. Eu știu melodia!
‎Auziți? Vivo știe melodia.
‎- Și ea, versurile. ‎- Așadar…
‎Nu am pierdut cântecul!
‎Reluăm misiunea din iubire!
‎Întoarce barca! Mergem la Miami!
‎Poftim?
‎L-ai auzit pe kinkaju! Întoarce!
‎Avem o nouă șansă.
‎Poftim, Vivo! Uite!
‎Tu cânți la clape și eu scriu notele.
‎„Avionul tău pleacă în zori.
‎Lumea îți va vedea strălucirea.”
‎Da. Poți să o cânți ‎cam de o sută de ori mai lent?
‎Dintotdeauna în inima ta
‎Gata! Trebuie doar să i-l ducem Martei.
‎Un ultim lucru.
‎CU AJUTORUL LUI VIVO ȘI GABI
‎Da!
‎Priviți!
‎Cred că se vede Miami.
‎Nu o să ajungem la timp!
‎Nu fără să încălcăm niște reguli.
‎Țineți-vă bine fursecurile!
‎Primejdia a rămas în spate ‎Mai repede nu se poate?
‎Timpul trece, soarele apune
‎Când să ne prăbușim în abis ‎Un nou prieten ne-a oferit un bis
‎În Miami să tragem la țărm
‎Lumea pe care o știu era
‎Cât mine și tine, n-o voiam mai mare
‎Acum toată zarea încape în ea
‎Și e care pe care ‎Da, e care pe care
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎Doamnă Sandoval, mai e jumătate de oră.
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎Mai e nevoie de timp.
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎- Iute, e târziu ‎- Da, știu
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎Ritmul să-l întețim
‎Gabi, zece ani ‎E fetița mea
‎A fost în autocar ‎Uite biletul!
‎Doamnă, serios ‎Am avut o zi lungă
‎V-am zis, nici n-am văzut-o măcar
‎Vreau un pui de somn.
‎SPECTACOL UNIC DE ADIO ‎MARTA SANDOVAL, MAMBO CABANA
‎Da, suntem în stare ‎Facem minuni de vrei
‎Căci tu ești cu mine în lumea cea mare
‎Vom zbura-ntr-o vâltoare ‎Până la ușa ei
‎Căci e care pe care ‎Da, e care pe care
‎Biletele!
‎Nu hablo‎ limba ta.
‎No te preocupes. ‎Hablo español perfectamente.
‎Excelente!
‎Gabriela! Stai pe loc, señorita!
‎Nu! E mama.
‎- ‎Creí que no hablabas ‎limba mea. ‎- Adiós!
‎- Gabi! ‎- Paza la intrare!
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎Doamnă Sandoval, mai sunt cinci minute.
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎- Dă-mi drumul! ‎- Te-am prins!
‎Iute, e târziu
‎- Iute, e târziu ‎- Da, știu
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎Mai este încă vreme
‎Încă puțin ‎Pe scări în sus, mai tare
‎M-I-A-M-I ‎Nu suferă amânare
‎Graba-i mare
‎Vivo, urcă pe acolo ‎și descuie de pe partea cealaltă!
‎Nu!
‎Mai repede, Vivo! Ne prind.
‎Nu se deschide. Care e problema?
‎- Nu e aici. ‎- Înseamnă că e acolo.
‎Bun, Vivo. Un ultim plan.
‎Te duci fără mine.
‎Nu-i nimic.
‎Uite, ia asta!
‎CEL MAI BUNI PRIETEN
‎Ca să nu mă uiți.
‎Vivo, trebuie să duci misiunea la capăt.
‎Pentru amândoi.
‎Bine, colega!
‎Am prins-o.
‎Bună, mamă!
‎Înțeleg, dar pe Marta a afectat-o mult. ‎Da, spune că nu poate continua.
‎Revin peste cinci minute.
‎Marta?
‎Andrés…
‎Ești cumva Vivo?
‎Ai venit tocmai din Cuba?
‎Ce cauți aici?
‎„Pentru Marta.”
‎E scris de Andrés.
‎Pentru mine?
‎Îți mulțumesc.
‎Nu mi-a spus niciodată că simțea asta.
‎Și eu te iubesc, Andrés.
‎Vivo, îți mulțumesc!
‎Señora?
‎Când doriți, suntem gata.
‎Trebuie să plec.
‎Credeam că în acest concert ‎îmi voi lua adio de la vechile cântece.
‎Dar acum am de cântat un cântec nou.
‎Știi ceva, Vivo? ‎Andrés ar fi tare mândru de tine.
‎Dar, mamă, Vivo trebuia ‎să-i ducă un cântec de dragoste Martei.
‎Tu auzi ce spui? ‎Gabriela, vorbești bazaconii!
‎Vezi? De-aia nu ți-am spus. ‎Știam că n-o să înțelegi.
‎Ba te înțeleg.
‎Ba nu, nu mă înțelegi. Nu ca tata.
‎Nu! Nu mă lua cu asta, Gabriela! ‎El nu e aici. Eu sunt.
‎Și știu că nu sunt tatăl tău.
‎Știu că nu-s amuzantă și nu fac muzică, ‎dar poți vorbi cu mine.
‎Nici nu înțelegi ‎de ce contează asta pentru mine.
‎Numai Vivo înțelege.
‎Vivo e în Cuba.
‎Vivo!
‎I-ai dus Martei cântecul?
‎Ai reușit!
‎Așa e. Am reușit împreună.
‎Ia stai!
‎Îmi spuneai adevărul?
‎Gabi…
‎Totuși, nu poți bate atâta drum ‎până la Miami fără să-mi spui.
‎Știu. Îmi pare rău, bine?
‎Dar trebuia neapărat ‎să duc cântecul lui ‎tío.
‎Nu apucase să-i spună Martei că o iubea.
‎Exact cum…
‎nici eu n-am apucat să-i spun tatei… ‎cât de mult îl iubeam.
‎Tatăl tău știa că îl iubești.
‎Clipă de clipă, ‎de când te-a văzut întâia oară.
‎Iar acea iubire, Gabriela…
‎Acea iubire rămâne veșnic în inima ta.
‎Bun venit în familie, Vivo!
‎Bun!
‎Puneți-vă centurile! ‎Trebuie să ajungem la concert!
‎Strigați: „Prezent!”
‎Trecut, viitor, ieri și azi ‎Strigați: „Prezent!”
‎Ai mei și ai tăi, Miami, Havana ‎Strigați: „Prezent!”
‎Pentru oamenii mei!
‎Gracias! ‎Vă mulțumesc.
‎De rămas-bun…
‎aș vrea să vă cânt un ultim cântec.
‎Un cântec compus de un vechi prieten…
‎și adus cu ajutorul unor prieteni noi.
‎Mambo Cabana
‎Avionul tău pleacă în zori
‎Lumea îți va vedea strălucirea
‎Cât aș vrea să fi plecat cu tine
‎Dar nu-ți pot urma cărarea
‎Vei fi slăvită de mulțime
‎Eu voi trăi lipsit de tine
‎Îți dau orice melodie
‎Orice cântec ți-l scriu ție
‎Dar teama care-mi mistuie cuvântul
‎Nu trebuie să-ți taie ție avântul
‎Sunt aici, dar pe alt țărm desprins
‎Sunt cu tine ‎Când zbori spre necuprins
‎Când avionul va ateriza
‎Cântecul păstrează-l în inima ta
‎Când doar înainte te poartă calea
‎Cântecul păstrează-l în inima ta
‎Când anii trec, dar nu iau dragostea
‎Cântecul păstrează-l în inima ta
‎Cu tine voi fi când va cânta muzica
‎Dintotdeauna în inima ta
‎Mambo Cabana
‎- Când avionul ‎- Când avionul va ateriza
‎Cântecul păstrează-l în inima ta
‎- Când doar înainte ‎- Te poartă calea
‎- Cântecul păstrează-l în inima ta
‎În inima ta
‎Când anii trec
‎Dar nu iau dragostea
‎Cântecul păstrează-l în inima ta
‎În inima ta
‎Bine, Gabi. La treabă!
‎BUN VENIT ÎN PIAȚA KEY WEST
‎Ascultați!
‎Adulți, copii, animăluțe ‎Vă rugăm, poftiți!
‎V-am pregătit ceva special ‎Veți rămâne uimiți
‎Fără egal, în scenă intră Vivo!
‎Începem!
‎Prieteni dragi ‎Vivo și puștoaica vin iar
‎Ritmul meu este ‎Din miezul Havanei
‎Un strop aduc ‎Pe oriunde mă duc
‎Am un talent ‎Nu-l las și nu renunț
‎Reprezint o tradiție ‎Din regiunea caraibă
‎Și cu fantastica Gabi ‎Care e din Florida
‎Am trecut prin furtuni ‎Și am bătut o reptilă
‎În cadența noastră ‎Infailibilă
‎Înaripatul meu amic ‎Bate meridianele
‎Valentina bate ‎La frumusețe recordurile
‎Sunt scânteietori amândoi ‎Precum diamantele
‎La tango neîntrecuți ‎Își afișează talentele
‎Dar nu îmi prindeți cuvintele
‎Ritmul îl împletesc ‎Ca pescarii năvoadele
‎Dați-mi un tempo, o clipă ‎Orice barieră o sparg în pripă
‎Un cântec nou pentru o nouă echipă
‎De sunteți încântați ‎Să aplaudați
‎- De sunteți încântați ‎- Să aplaudați
‎Haideți!
‎Strigați: „Prezent!”
‎Prezent!
‎De sunteți încântați ‎Cu noi cântați
‎Suntem fără egal
‎Subtitrarea: Liana Oprea