Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Laura, det är bra. Vi ses på kontoret.
Jag kommer snart.
God morgon, Chip!
Hej.
-God morgon, Laura. -Frank.
Jag hörde att du gav allt för att rädda Peterson-kontot.
-Du måste bli partner nu. -Jag hoppas det.
Det är mycket jag vill åtgärda, som löneökningen du borde ha fått i fjol.
-Grattis, Laura. Du klarade det. -Jag vill gå igenom kontraktet igen.
-Det är perfekt. De har redan skrivit på. -Har de?
Ja. Det är dags att fira.
Som din chef beordrar jag dig att skryta.
Berätta för alla hur du lyckades.
Mr Peterson må driva ett internationellt företag,
men trivs bäst på hemmaplan.
Jag förklarade möjligheterna här och övertalade honom att inte sälja.
En lokal utvidgning värd 250 miljoner.
Han ville det bästa för samhället. Jag hjälpte honom bara att se det.
-Du är alltid så blygsam. -Jag har min lyckoamulett.
För långa timmar och sena kvällar hade inget med det att göra.
På tal om nåt helt annat, vad vet du om Graham Finley?
Graham Finley.
Miljardär, högutbildad, internationell fastighetsutvecklare
och usel på att pricka kokosnötter.
Jag sa ju att jag växte upp i Sapphire Cove tills jag var 12.
Din idylliska barndom på en tropisk ö. Hur kunde jag glömma det?
Jag växte upp med dem. Hans barnbarn Chip var min bästa vän.
Vi har förlorat kontakten.
Det förklarar saken.
Förklarar vadå?
Varför det står en miljardär på mitt rum och väntar på dig.
Mr Finley.
Laura Price, kära nån!
Du har blivit vuxen.
Mr Finley, så trevligt att se er igen.
Jag minns när du och lillgrabben fyllde min Mercedes med sjögräs.
Så det är lite sent för "mr Finley" nu.
Varsågod.
Jag har hört om dina prestationer från mrs Wilde.
Klassetta,
en portfölj av högprofilerade klienter,
en befordran runt hörnet.
Du har utmärkt dig sen du lämnade Sapphire Cove.
Det går inte upp mot ditt inflytande, men jag är inte klar än.
Den Laura minns jag.
Ambitiös och beslutsam.
Du kanske inte lade märke till det, men jag har blivit gammal.
Jag fyller snart 85.
Det är en avsevärd milstolpe.
Du förstår, jag är företagets vd tills jag väljer att avgå…
Eller din 85-årsdag, vad som än kommer först.
Vad som än kommer först.
-Den obligatoriska pensionsklausulen. -De är notoriskt svåra att utmanövrera.
Det är för sent för allt det där.
Min son passade inte för rollen, men det finns tid för mitt barnbarn.
Jag vill utse Chip till efterträdare, för det är sista chansen
att hålla min verksamhet i familjen.
Han måste skriva under innan jag fyller 85.
Laura kan genast dra upp ett kontrakt.
Bra, för du måste ta det till honom och få honom att skriva på.
Vi har inte mycket tid
och han kan vara lite envis.
Du är den enda han nånsin lyssnat på.
Hon tar så gärna kontraktet till Chip.
Självfallet.
Var exakt bor Chip nuförtiden?
Ja…
Sapphire Cove? Nu? Det är omöjligt.
Jag har inte pratat med Chip sen jag var liten.
-Jag vet inte ens hur han ser ut. -Krångla inte till det.
Du flyger ut dit, söker upp Chip, fixar påskriften och är hemma om några dagar.
Fiona, jag har för mycket jobb på gång.
Varför tar du inte med dig Owen? Ni kan umgås innan den stora dagen.
Vi har flyttat fram datumet.
-Nu igen? -Jag vet. Vi har haft fullt upp.
Och jag trodde att jag skulle höra om partnerskapet.
Det diskuteras fortfarande. Det står mellan dig och Simon.
Simon?
Han tar in stora klienter.
-Alltså stora pengar. -Men min lokala affärsplan då?
Jodå, den gick hem.
Mer tid till att träffa klienter, vi skyddar små företag, absolut.
Men i slutändan är det pengar som räknas.
Graham kom till dig av en anledning. Han tror att du kan övertala Chip.
En klient som Graham Finley kan vara försprånget du behöver.
-Tror du det? -Säkert.
Dessutom finns det värre platser att åka till än en tropisk ö.
Det finstilta är min specialitet. Ja. Fantastiskt.
Gumman, jag är så ledsen.
Jag har det så körigt just nu. Vad pratade vi om?
-Sapphire Cove. -Just det, din hemort.
Jag har inte varit där sen jag var liten, men nu dök jobbgrejen upp
och jag tänkte att vi kanske kan åka dit tillsammans.
När kontraktet skrivits på kan vi slappna av och ha kul.
Jag behöver mer tid till jobbet just nu.
Jag ska bara dit och se till att Chip Finley skriver på,
och om allt går bra…
…så kanske jag får hela Finley-kontot.
Du ska få hela Finley-kontot. Det är den stora ligan, gumman.
Jag vet att du gillar välgörande ändamål, men…
Att ge små klienter mer tid är ingen välgörenhet. Vi företräder dem.
Älskling, vi är hajar.
Tänk på Finley-kontot som ditt byte.
Vi är alltid på jakt.
Vi har pejl på målet och när det är i sikte…
Då slår vi till.
Vi får väl hoppas att Chip Finley inte är för svår att snärja.
Du klarar dig.
Välkomna till Sapphire Cove. Här klockan 08.02.
Välkommen till Sapphire Cove! Vår kapten väntar på er vid piren.
Kapten?
Varsågod.
ÖVERFART BÅT HOTELL AVGÅNGSTIDER: 10.30,13.30
Tack ska du ha.
-Stig på. -Tack.
-Originellt färdmedel. -Det slår rusningstrafiken.
-Första besöket till ön? -Nej, men det var länge sen sist.
Bättre sent än aldrig. Låt mig gissa…
Advokat?
-Syns det? -Semestrare är inte så finklädda.
Aha. Okej, min tur.
Du måste vara…
…kaptenen.
-En tursam gissning. -Du.
-Vadå? -Skjortan.
Jaså.
Du kunde ha sagt nåt!
Så där ja.
-Välkommen till Royal Hotel. -Välkommen! Mineralvatten?
Hejsan.
Ha en trevlig resa. Unna dig ett par sandaler.
De är bekvämare än högklackat.
Det gör jag kanske. Tack.
Om du vill se ön så har vi guidade turer.
-Du kanske kan hjälpa mig… -Är det nån hemma?
-Ett glas vatten? -Tack.
-Ta väskan. -Hej. Tack.
Fråga i receptionen efter Chip!
Chip?
Den här vägen.
Väskan bärs upp på rummet.
"Hej Laura! Smaka på det ljuva livet. Ha det så trevligt, Fiona."
Var är wifi-lösenordet?
Laura?
-Det var evigheter sen! -Gem?
Jag såg ditt namn och blev så paff.
-Du är hemma igen! -Ja. Det var länge sen.
Jösses, vad tjusig och vuxen du är.
Som biträdande manager på Royal Hotel vill jag att du säger till
om jag kan hjälpa till att göra din vistelse trivsam.
Det här är förresten min favoritsvit.
Den är magnifik.
Hela anläggningen är otrolig.
Det stämmer. Du bodde inte här när den byggdes.
Det är tack vare Finley Developments.
Vi har så mycket att ta igen!
Det finns massor att göra på ön och Grahams födelsedagsfest i helgen.
Det är sommarens händelse. Jag har ett öga på chefsposten.
Så om allt går bra…
Får du en befordran?
Så spännande!
Stannar du längre än tre dagar?
Det är bara en kort resa.
-Är du inte här för festen? -Jag är faktiskt här för att träffa Chip.
Jaså?
Åh.
Vad menar du med "åh"?
Har du ett kontrakt med dig?
Kanske.
Dags för en kokosnöt.
Minns du hur Chip var när vi var små?
Som 12-åring? Visst.
Envis, rar och tålde inte att förlora Pricka kokosnöten.
Han har väl mognat sen dess.
Jag såg honom på båten från flygplatsen, och…
…nog såg han vuxen ut.
Men han kände inte igen mig.
-Ni var alltid förtjusta i varann. -Snälla! Vi var 12.
Jag vet!
Du lär snart märka att den nya Chip är väldigt lik den gamla.
Vad är din strategi?
Om han är den gamla Chip får väl jag vara den gamla Laura.
Och om han inte känner igen mig så…
…har jag en fördel.
Ska vi äta pumpa, som förr?
Absolut.
Du har det här. Satsa!
Åh, vad synd!
-Då är det min tur. -Hej, Chip.
Hej. Guidar du stjärnadvokaten, Gem?
Goda nyheter. Ni kom precis i tid för att för att se mig klå Karavi igen.
Vad kul.
-Han är verkligen samma gamla Chip. -Ja.
Du har tagit av dig skorna. Ölivet passar dig.
Kör hårt!
Okej, nu gäller det.
Där satt den! Tack ska ni ha, tack.
Är du redo?
-Nu ska kontraktet skrivas på. -Ja.
Alla kan inte vinna. Bra kämpat.
Du måste vara här för turen runt ön.
Nej, det är hon inte.
Din farfar är min klient. Han bad mig ge dig det här.
Jaså.
Det var synd.
Jag har tyvärr inget intresse
av att bli nästa vd för Finley Developments.
Kan du inte läsa igenom det?
Jag är säker på att du är duktig,
men ingen av farfars advokater kan få mig att ens titta på det.
Du ödslar tyvärr din tid. Tack för att du kom.
Vad är…
-Vad är det här för tävling? -Det här?
Sapphire Coves bästa: Pricka kokosnöten.
Vill du utmana mästaren?
Oj! Det låter frestande, men det ser för komplicerat ut.
Som du vill. Ha en trevlig vistelse.
Vet du vad?
Jag har ett erbjudande.
Jag tävlar mot dig i… Pricka kokosnöten?
Och om jag vinner lyssnar du på mitt förslag.
Om jag vinner?
Då river jag kontraktet här och nu.
Det säger vi.
-Fint. -Jag gör i ordning.
Okej.
Chip har blivit duktig på det här.
Tur att jag har min lyckoamulett.
Reglerna är enkla, men tävlingen blir svårare vartefter.
När du missar är det motståndarens tur.
Den som prickar flest vinner. Damerna först.
Bra… bra träff.
Jag hörde att den första är lättast?
Det var bra.
Ja!
-Nybörjartur? -Det vill jag lova.
Snyggt!
Vem är hon?
Vänta, får du se.
Bra!
Mina damer och herrar, har den obesegrade Chip Finley
äntligen mött sin överman?
Frågan på allas läppar är:
Kommer nykomlingen att störta den regerande kokosnötsmästaren?
Sluta.
Det blir hett om öronen.
Är du säker på att du inte har gjort det här förr?
Vet du vad? Jag kan ha gjort det en eller två gånger som barn.
Du är ju advokat.
Kan vi omförhandla vadet?
Jag tänker att om jag förlorar…
…lyssnar jag på dig…
…på en middag under stjärnorna.
Jag tror inte att min fästman skulle uppskatta det.
-Så du tackar nej. -Ja.
Ingen press, men nu vill du inte missa.
Det är omöjligt, ingen prickar den!
Har man sett!
-Obesegrad mästare? -Jag förstår inte.
Den enda som kunde klå mig var…
Laura? Laura Price?
Överraskning!
Jag ska be mitt folk prata med ditt folk.
Nej… Vad var det jag sa? Vänta lite!
Vänta.
Jag ber om ursäkt för att jag bjöd ut dig på middag.
Pinsamt.
Ingen fara. Vi är gamla vänner.
Det är kul att se dig igen.
Detsamma.
Titta på dig, storstadsadvokaten.
-Våra domstolslekar kom alltså till nytta? -De var till stor hjälp.
Tillsammans med fyraårig grundexamen, juridiska studier och advokatexamen.
Men det var här allt började.
-Dina föräldrar måste vara stolta. -Ja.
Men de vill att jag ska bli partner. Ja, eller pappa vill det.
Är han schyst?
Pappa?
Killen som gav dig ringen. Vad hette han?
Owen. Han är bra. Jättetrevlig.
Vi träffades på en advokatmiddag.
Ett maktpar?
Det kan man säga.
Och du? Har du nån speciell?
Ja, det…
…fanns nån, men det sprack. Mina förväntningar var för höga.
Hur då?
Jag vet inte.
Jag trodde att den jag var med skulle vara min bästa vän.
Dumt.
Förresten håller jobbet mig kvar,
och så finns det inte så många fiskar i havet här.
Fast du har en båt. En kapten kan segla iväg för att hitta kärleken.
-Eller hur? -Jo…
Kaptensrollen betalar räkningarna.
Bekymrar du dig för räkningar?
Din farfar är på omslaget till Business Collective.
Jag vill lyckas på egen hand trots mitt efternamn.
Dessutom har jag ett sidoprojekt som är viktigt för mig.
Ett sidoprojekt?
Jag bygger hem åt människor som annars skulle vara hemlösa.
-Så du är i familjebranschen? -Inte precis.
Det är en hjälpverksamhet som inte har företagets vinstmarginaler.
Nej, men det är inte vitt skilda världar.
Har du inget intresse alls av att bli vd?
Jag har tänkt på det. Mycket.
Och svaret är nej.
Är du säker? För det låter som en livsavgörande möjlighet.
Precis.
-Då ordnar jag med flyget hem. -Vänta!
-Glöm det. Vad gör du i kväll? -Tar hand om mejl.
Nej, inte längre. Gems föräldrar kommer på middag i kväll.
Du måste vara med.
Om jag inte bjuder in dig skulle mrs B aldrig förlåta mig.
-Bjuder du mig på middag? -Nej! Det här är professionellt.
Men om du vill krossa mrs B:s hjärta…
Säger du åt mig att komma?
Du sa jag hade sönder köksfönstret den gången.
För det hade du.
-Jag tänkte laga det. -Med vad? Du var nio.
Jag hade tänkt ut en plan med silvertejp och kartong.
Lika fiffig som MacGyver.
Okej. Bäst att jag skickar mejl nu om jag ska bli klar till middan.
Kommer du?
Men kontraktet är inte färdigdiskuterat, Chip Finley.
Inte på långa vägar.
Vi behöver inte tråka ut alla med en massa detaljer.
Du skulle sett hans min, mamma. Han blev så snopen.
Hur kunde du inte känna igen Laura? Ni var oskiljaktiga som barn.
Hon har förändrats mycket sen sist.
Här är hon!
Laura!
Mrs och mr B! Så fina ni är.
Vad roligt att se dig.
Jösses!
Jag tror aldrig jag har sett dig med borstat hår.
Det var så länge sen.
Hej, Theodore. Det här är min vän Laura…
Välkomsten skulle börja för fem minuter sen.
Javisst. Och jag har ett perfekt tal inplanerat.
Tickeli-tack!
Det var min chef. Bäst att vi går till ert bord.
Säg till om ni behöver nåt. Jag bjuder på drickat.
Det här är så bra!
God kväll, allihop.
Välkomna till restaurang Drift.
I kväll visar himlen upp en strålande syn mot öster.
Där är stjärnbilden som föreställer den vackra jungfrun Andromeda.
Enligt legenden räddades hon från ett havsmonster
av den modiga krigaren Perseus, Zeus son.
Han förstenade odjuret,
sen red de iväg på Pegasus och levde lyckliga i alla sina dagar.
Gudarna satte dem på natthimlen som en påminnelse till oss alla
att följa våra hjärtan.
Smaklig måltid.
Så vackert.
Era drinkar.
-Åh, tack. -Tack.
Så, Laura.
Är du här för Grahams födelsedagsfest?
Laura är för upptagen. Hon är bara intresserad av storstans glittrande ljus.
Jag kan fortfarande se den vilda lilltjejen.
Chip har rätt. Jag måste tillbaka till San Francisco.
Kan vi övertala dig om att stanna? Det blir precis som förr.
Jag skulle gärna stanna, men det här är en arbetsresa.
Jag måste få Chip att skriva på ett kontrakt.
Pratar vi om Finley Developments?
Lycka till med att få honom att skriva på.
Det är precis därför jag är här.
Men Chip vill inte bli vd för sin farfars miljardföretag
så jag åker hem tidigt.
Kontrakt och skuldbeläggning. Lyckans mig.
Två till priset av ett, bara för dig.
Hur har ni det?
Det är precis som förr. Laura tjallar på mig.
Det är väl klart.
Det är så kul ha dig här.
Jag skulle gärna slå mig ner, men min chef flåsar mig i nacken.
Han kritiserar redan mina blommor.
Tickeli-tack.
Är vi klara att beställa?
Få se.
Det här är Owen.
Vill du mejla mig på owen.fredericks@gcmandassociates.com?
Det vore fantastiskt.
Hej, älskling. Jag ville bara höra av mig.
Det är sent så jobba inte för hårt.
Jag tänker på dig och saknar dig.
-Owen? -Laura, hur är det?
Fiona? Hej.
Jo, nu ska du få höra.
Graham har försökt få Chip att skriva på kontraktet i flera år,
så det kan bli svårare än vi trodde.
Får jag stanna några dagar längre?
Ge dig in i leken, Laura.
Delägarna är så belåtna över att Graham kom till oss.
Du vet lika väl som jag att om det går bra,
så får du in hela kontot.
Vet du, Graham tror på småföretag.
Kan vi presentera min plan för honom?
-Fokusera på att få Chip att skriva på! -Javisst.
Det finns kanske en annan vinkel.
Jag struntar i hur du gör. Få det gjort.
Håll mig underrättad. Lycka till.
Jag behöver mer än tur.
Jag behöver gå till stadshuset.
Det var så trevligt i går, jag vill inte att hon åker än.
Hon kom ju precis.
Tyvärr skriver jag inte bort mitt liv för att hon ska stanna.
Kan du inte låtsas vara intresserad?
Jag är lika glad åt att se henne som du, men hon är här för att jobba.
Så ge henne nåt att göra!
Hon kollade telefonen hela kvällen och har säkert fullt upp.
Jag menar nåt att göra här.
Du får inte åka i morgon.
Chip.
Hej.
Jag har sett över handlingarna för din hjälpverksamhet.
Var fick du dem?
Minns du Penny Michaels? Tandställning, flätor, apelsinallergi.
-Och vem jobbar på stadshuset? -Det kan inte vara lagligt.
Du har gjort ett enormt jobb.
Men har du funderat på vad du kan göra med Finley Developments resurser?
Kom igen! Du skulle bli ostoppbar.
-Ostoppbar? -Ja.
Snälla.
Pappa försökte i åratal att få ett nytänk i företaget innan han stack härifrån.
Kostymnissarna tänker bara på egen vinning.
Det finns nog nåt i kontraktet som gör mig helt maktlös.
-Du har inte ens läst kontraktet. -Näpp.
-Du skulle kanske bli glatt överraskad. -Det tvivlar jag på.
Vet du vad?
Du har rätt. Förlåt.
Det skulle bli sanslöst mycket jobb att driva ett företag och en hjälpverksamhet.
För du har ju fullt upp som det är, med din lilla tuff-båt
och med att pricka kokosnötter.
Okej. Vänta lite.
Jag skulle kunna driva företaget.
Jag vill det bara inte.
Så är det. Faktum är…
Minns du snäcksmyckena jag sålde?
De gick som smör i solsken!
Ja, det var en bra fickpeng,
men att vara vd är lite mer tidskrävande än att plocka snäckor.
Bara för att jag kan varva ner betyder det inte att jag är lat.
Jag är ingen arbetsnarkoman som du, men jag kan dra på en kostym och jobba.
Jag klär i kostym, vad jag vet.
Jag är ingen arbetsnarkoman.
Det enda du gör att skicka mejl.
Du är den enda som jag känner
som åker hem tidigt från semestern för att jobba.
Det är inte sant!
Jag har skoj.
Jaså? Hur då?
Jag läser böcker.
Oj! Böcker.
Vilka då?
Böcker om rättvisa och tvister mellan rätt och fel.
-Menar du lagböcker? -Ja.
Vad var det jag sa?
Lagböcker!
Vet du vad? Jag läser kontraktet när du minns hur man har kul.
Menar du?
Va?
Jag slappnar av.
Visst! Jag kan ligga vid poolkanten och sola.
Jag låter telefonen vara. Du läser kontraktet.
-Ja, fast jag bara… -Kom igen!
En sida.
Ursäkta mig?
Jag läser en sida för varje rolig sak du gör. Okej?
Och då pratar jag inte bara om att ligga vid poolen.
Jag pratar om aktiviteter som vandring och snorkling och…
…att rida.
-Jag rider inte! -Jaså inte?
Då blir det ingen deal. Vi försökte, Gem. Säg inget annat.
Laura, det är perfekt. Kom igen!
Okej, då.
Ursäkta?
Okej. Jag rider på en häst.
-Men du har ansvarsplikt. -Det säger vi.
-Nästa punkt? -Vi behåller artikel 3.1.
Och vi ersätter 4.7 och 12.2. Tack.
-Kan du skicka de nya flygtiderna? -Visst.
Vänta. Kom in!
Är du klar?
Det här är ingen bra tid.
Jag trodde att jag skulle läsa nåt. Men om det inte passar, så…
Sa jag "ingen bra" tid? Det är för att den är perfekt.
Perfekt!
Ledsen, Kelly, jag måste avsluta.
Dags att snorkla!
Är det ofarligt? Jag tror inte att försäkringen täcker snorkling.
Vad har hänt med dig? Det är helt ofarligt.
-Vi gjorde det hela tiden. -Jag badar inte i havet så ofta nu.
Okej, Det finns inga vågor, inga hajar och inga maneter nu.
Och piraterna ska ha grillfest. Det är ingen fara.
Kom nu.
För kontraktet.
Det var otroligt!
Korallrevet var så vackert.
Såg du alla tropiska fiskar?
Jag gör aldrig sånt här!
Det är ju öns magi, minns du?
Får du inte snorkla i San Francisco?
Inte utan att förfrysa.
Jag har saknat ön.
Den saknade dig.
Jordgubbe?
Tack!
Ska du läsa kontraktet nu?
Du kanske vill torka händerna.
På allvar?
Jag läser… Du slappnar av.
Så var det sagt.
Visst, jag slappnar av.
Jag visste det.
En del har jobbat på kontor så länge att de glömt vad det är att bygga.
Vi behöver fler ingenjörer i styrelsen.
Behöver vi fler ingenjörer?
-Tänker du skriva på? -Nej!
Jag menar "de". Jag gör det för Laura.
Vi låter henne hållas.
-Vad har du för planer i morgon? -Jag måste komma på nåt mer.
Tror du hon gillar att fiska? Hon gjorde det förr.
Javisst. Advokater är kända för sina fiskeförmågor.
Eller fotvandra.
Du kanske anstränger dig för att hålla nån intresserad.
Lustigt. Nej, så är det inte.
Vi håller oss till avtalet. Det är allt.
Du ville hålla kvar henne.
-Jag gör det för dig. -Okej.
Och det är för gamla tiders skull.
Absolut. För gamla tiders skull.
Vi har aldrig sånt här väder i San Francisco.
Jag vet. Det är så skönt.
Det är den nya resplanen.
Och det är officiellt. Jag är här för Grahams födelsedag.
Åk aldrig hem!
Vi måste köpa klänning.
Ja, hur går det med planerna för födelsedagsfesten?
Det finns mycket kvar att göra. Jag vill att allt ska vara perfekt.
Men Theodore oroar mig, han blir aldrig nöjd.
Hallå! Jag har nåt från ditt förflutna.
-Var hittade du det? -I skjulet.
Och jag har en perfekt fiskeplats.
Du behöver din lyckoamulett om du vill fånga nån fisk.
-Lyckoamulett? -Inget. Nu åker vi.
Följ mig.
Hur lång tid tar det här?
Ge dig! Har du nåt bättre på gång?
Jag hoppas då inte på lunch.
Du knappar då inte på telefonen.
Tack!
Är det här en vanlig måndagsmorgon för dig?
Ja, jag antar jag. Hur så? Är det en del av din rutin?
Jag skulle vara på min tredje kopp kaffe.
Mitt jobb är mer sju till sju än nio till fem.
Gillar du att vara advokat?
Ja, det gör jag.
Fast jag önskar att jag kunde hjälpa folk mer. Välja klienter och ärenden.
Vilka skulle du välja om det var upp till dig?
Jo…
-Skratta inte. -På min scoutheder.
Jag vill hjälpa småföretag
som behöver extra stöd, men som inte alltid har råd.
Det låter tufft på en kommersiell advokatbyrå.
Ja, det är inte lätt.
Det är därför jag vill bli partner. Då kan jag bestämma.
Ja, en del åtminstone.
Den Laura minns jag. Det är ambitiöst och bra.
Du har rätt, det är väldigt vackert.
Lägg av.
Du och Owen har säkert många vackra stunder.
Jo, alltså…
Vi gör inte såna här saker.
Vadå? Har roligt?
Nej, vi har ett seriöst förhållande.
Vi pratar om rättsliga prejudikat, finansiella planer,
och du vet, vuxna saker.
Jag är glad för din skull.
Du älskar honom och det är början…
…och slutet på allt.
Jag älskar det uttrycket.
-Chip…Himmel! -Dra upp den. Kom igen.
Har du det? Veva in fisken!
Såja.
Theodore!
Vad tycker du om den nya skylten?
Jag ville snofsa till den till festen.
Inte bra?
-Den behöver fler blommor. -Jaså? Det kan jag ordna.
-Fish and chips? -Om du lagar det.
Chip.
Tickeli-tack.
-Nästa äventyr om en halvtimme. -Nej, jag har inte tid.
Du hade alltid tid med äventyr.
En timme? Jag måste ringa några samtal.
Och jag har ett kontrakt att inte läsa.
Okej, var ska vi ses?
Vid palmerna.
-Vilka palmer? -Du hittar dem.
Typiskt Chip.
Laura.
Hej, Fiona. Jag måste vara snabb. Jag har en lite ovanlig plan.
Den kan ta ett tag, men jag gör framsteg.
Bra!
Kan du rapportera till delägarna? Hälsa att jag tänker lyckas.
Laura?
Hästar?
Kontrakt?
-Jag måste gå. -Vi ska…
Prinsessan Andromeda,
träffa Pegasus.
Så då är du Perseus, Zeus son?
Ja, men jag är bara en halvgud.
-Vad fina de är. -Kom nu.
Kom igen, kompis.
Säg mig en sak.
Varför i hela världen trodde Graham att jag kunde övertala dig?
Vet inte, men du känner farfar.
När han får en idé, sitter den.
Han vill det bästa för mig, men…
Han tror inte på min verksamhet.
Ni är lika envisa båda två.
Varför lämnade du aldrig ön?
-Seriöst? -Du vet vad jag menar.
-Och jagade mina drömmar i storstan? -Ja.
-Varför inte gå ut i världen? -Du glömde hur det var.
Jag var bara…
…den ensamma ungen i det stora huset, och pappa var oftast borta.
Du lämnade ön.
Gem gick i skola på fastlandet. Alla stack härifrån.
Du vet…
Att stanna kvar var det enda jag kunde styra.
-Jag visste inte att du hade det så svårt. -Jo, men…
Den här ön och människorna har gjort mig till den jag är.
Jag vill ge tillbaka om jag kan. Ser du triangelformationen?
Jag vill veta vem som äger den. Rättigheterna är uråldriga
och stan håller på marken tills vi hittar arvtagarna.
Det är omöjligt, så…
Det finns fortfarande familjer som behöver hem. De kunde bo där.
Det låter fantastiskt.
Jag släpper inte mina skyldigheter för ett företag som struntar i fattiga.
Du är inte din farfar, Chip.
Du är du.
Det skulle bli Chips företag, med en annan inställning.
Inte vet jag.
Saker och ting kan förändras, bara så där.
Kom igen. Hoppla!
-Du tjuvstartade. -Kom igen nu!
Kom igen.
Snabba dig!
-Hinner du ikapp? -Jag försöker. Hoppla!
Hoppla, pållen!
Kom igen.
Ptro, gubben.
-Jag är så glad att vi gjorde det här. -Du såg nästan ut att ha roligt.
Kanske en smula.
Har du inte tid med äventyr?
Okej, du hade rätt.
Tack.
Inga problem.
Kom.
Ja, Michael. Läs igenom det. Hej, älskling!
-Väckte jag dig? -Ja, det är midnatt här.
Är allt okej?
Min klient har så många utskrifter.
Jag betar av dem. Hur är det med dig?
Hur är Emerald Rocks?
Sapphire Cove.
Jag har haft en härlig dag.
Vet du vad vi borde göra när vi åker på smekmånad?
Vadå?
Vi borde rida.
Hysteriskt.
-Menar du allvar? -Det var bara en idé.
Nej. Det vill jag inte.
-Det vet du. -Varför inte?
Det är roligt och äventyrligt.
Vad sägs om att du rider och jag tar bilderna?
Det var bara en tanke.
Vad gäller bröllopet…
Kan vi skjuta på det igen?
En gång till?
Owen, det blir tredje gången.
Ja, men styrelsen har bjudit in mig på retreat den helgen.
Och du vet hur viktiga de är för att nätverka.
Jag bara…
Laura, håll ut lite till. Vi spikar ett datum så fort du kommer hem.
Jag vet inte. Owen, jag…
Jag behöver en paus.
Att vara hemma har gett mig tid att tänka.
På oss och vår framtid…
På vad jag vill.
Jag behöver lite betänketid.
Möte om fem minuter.
-Jag förstår. -Alla är i styrelserummet.
Visst, du kör på din linje.
Gå igenom olika scenarier och låt mig veta var du står.
Okej?
Okej.
Tack. Jag tar sopborsten.
-Fick du sova nåt i natt? -Inte mycket.
Vilken storm! Är allt okej här nere?
Några stora grenar bröts av.
Mammas och pappas hus blev skadat.
Jösses! Är de okej?
Jadå. Jag väntar på en lägesrapport från Chip.
Tala om trollen. Hur är det med huset?
Inget allvarligt. Tilltufsat stuprör och lite annat.
-Men det ordnar sig. -Bra.
-God morgon. -God morgon.
Skönt att allt är okej.
Om mamma bakar, kan du hämta banan…
-Banankaka? Ja. -Tack.
Låt mig hjälpa dig.
Jag ska hämta verktygen och sätta igång.
James, kan du hämta stegen?
-Det låter jobbigt. -Och det där ser jobbigt ut.
Det kan vänta, jag kan hjälpa till.
Okej. Men du får inte ha roligt.
Jag har läst så det räcker ett tag.
Inget roligt, jag lovar.
Okej.
Tack.
Om du kan ge mig… en hammare.
Du låg alltid steget före.
Ni kan väl ta en paus?
Tack ska du ha.
-Det här är så snällt av er. -Ingen fara, mrs B.
-Materialet var kvar sen husbygget. -Du är en bra karl.
-Kom in när ni vill ha lunch. -Tack.
Så du byggde huset?
Jag gjorde väl det.
Mr och mrs B hade det skralt när han gjorde illa ryggen.
Och, ja…
De hade gjort så mycket för mig.
Dessutom är det en bra prototyp för kommande husbyggen.
Gillar du det?
Chip, det är mitt drömhus.
Vänta tills du ser inuti.
Har du byggt fyra stycken?
Ja. Jag hade byggt fler, men det är svårt att få medlen.
Äh, lägg av.
Vad är så roligt?
Du pratar om medel
som om du inte har ett miljardföretag som väntar på din signatur.
Jag vet att jag förenklar, men se vad du har byggt.
Du kan integrera hjälpverksamheten i företaget. Du kan göra båda delarna!
Jag tror inte att nån har jobbat så hårt för att övertala mig om nåt.
Du måste tro att allt är möjligt.
Allt är möjligt.
Det är fantastiskt.
-Jag trodde de skulle bli ett par. -Det gjorde alla.
Han var inte densamma efter hon åkt.
Och här är vardagsrummet och köket.
-Ni har ett underbart hem. -Tack ska du ha.
Och Gem bad om banankaka.
Jaså. Vill ni ha lunch nu?
-Ja. -Ja tack.
Tack, Laura. Lagfarten på det gamla huset är en plåga.
Inga problem. De kan vara en mardröm.
Dessutom måste vi resa till fastlandet för såna saker.
Det är så besvärligt och dyrt.
-Har ni ingen advokatfirma här? -Nej, inte sen mr Martin gick i pension.
Vi är nästan klara. Jag skulle bara fästa balken vid stödmuren.
Stödmuren? Verkligen?
Vadå? Han erbjöd sig.
Ja, det är ingen fara, det går fort.
Jag kan hjälpa till.
-Gick det bra? -Ja, det är bara en sticka.
Ja, oj! Vilken baddare.
Kan vi fortsätta i morgon? Jag borde ta henne till hotellet
-och en förbandslåda. -Ja, ta bort den.
-Bra idé, vi drar. -Mycket lustigt.
Jag vill ditt bästa.
-Tack. -Försiktig.
-Känner du dig yr? -Jag överlever.
Låt mig öppna. Bäst att vara försiktig.
Tack ska du ha.
Åh, visst!
Du gör det värre, sen måste vi amputera.
Tack.
-Gick det bra? -Ja.
-Chip! -Ja.
Banankaka. Och spara lite till Gem, annars förlåter hon mig aldrig.
Tack, mrs B.
-Tack. -Hör du!
Vi ses snart.
Alltså…
Jag har den… nästan.
-Nu så. -Jag brukar göra det själv, men…
-Jag är högerhänt. -Ingen fara. Håll stilla.
Jag fick den.
Känns det bra?
Jag tror att det är första gången som jag sett dig utan telefon.
-Det var skönt att slippa kontoret. -Det kan jag tro.
Du…
Minns du när vi var små och vi…
…grävde ner skattkistan med mitt halsband?
Jag la tre månaders veckopeng på halsbandet.
Vi ritade en karta så att vi inte skulle glömma var det låg.
Tänkte du nånsin…
…ja, tänkte du på att gräva upp den?
Jag…
Jag gjorde det nästan.
Jag tänkte gräva upp det, hämta halsbandet och…
…söka upp dig i San Francisco.
Gjorde du?
Ja.
Men sen tänkte jag att hon…
Hon hade säkert nån annan som gett henne ett finare halsband.
Att hon hade glömt allt om mig och mina dumma fiskespön
och skattkartor.
Chip.
Ja?
Laura.
Owen?
En överraskning!
Vad gör du här?
Oj!
Jag har saknat dig.
När vi pratade insåg jag att jag borde be om ursäkt, personligen.
Jag har varit så inne i jobbet att jag glömt bort det viktiga.
Jag vill inte mista dig.
Jag har med några papper som du kan titta på.
-Vem är det här? -Owen, det är Chip.
-Chip Finley. -Hej.
Gratulerar!
Vd för Finley Developments. Har du ett ombud?
Min byrå hjälper stora aktörer.
-Jag har inte skrivit på… -Vi diskuterar detaljerna ännu.
Jag skojar bara. Självfallet väljer du Lauras byrå.
Okej. Trevligt att träffas, Owen.
-Detsamma. -Och…
Den här ska tillbaks till receptionen.
Vi borde gå ut på middag. Chip, hänger du med?
-Nej, vi behöver inte… -Jag insisterar.
Middag? Härligt. Jag hör om Gem kan komma.
Det vore fint.
Bra.
Min lilla haj.
I sin naturliga miljö.
Mamma och pappa hade sån tur att ni ställde upp. Tack för det.
Visst, och Laura var rena proffset på att laga stuprör.
-Lagade du ett stuprör? -Ja, minsann.
Hon är inte min värsta lärling.
"Lärling"? Jag förtjänar en befordran till förman eller…
Knappast. Om du inte hade ätit banankakan, kanske.
-Jag visste det! -Tjallar du på mig?
Förlåt, jag var skadad och behövde nåt sött.
Det är inte ens rätt finger.
Laura ställde hur som helst upp. Du…
Du är lyckligt lottad.
Jag borde ha gift mig med henne så fort jag såg henne. Därav mitt beslut.
-Laura, gift dig med mig. -Ja, vi…
Vi har gjort det här. På advokatbalen?
Nej, jag vill gifta mig här. Nu!
I Emerald Rocks.
-Sapphire Cove. -Sapphire Cove.
Ja, ja. Jag pratar med hotellet. De kan ordna nåt på ett par dar.
Inget överdrivet. Litet, men lyxigt.
Släkt och vänner kommer inte, men vi kan ha fest sen.
-Ja, Owen, jag tror inte… -Chip kan föra dig till altaret.
-Vad säger du, Chip? -Oj!
Så spontant.
-Fler drinkar. -Genast.
Jag tror inte att Chip vill…
Vi lurar ingen. Jag var på kontoret häromkvällen
efter vårt samtal, och jag tänkte:
"Laura har stöttat mig genom riktigt tuffa ärenden.
Hon är smart, jättesnygg
och en sjuhelvetes advokat. Hon är ett kap."
Du måste gilla ön, Owen.
Du har bara varit här i några timmar, men du måste vara imponerad.
Absolut. Men jag kunde inte bo här.
-Är ölivet inget för dig? -Det känns lite litet.
Men vi är ju alla olika.
Ursäkta. Jag måste ta det här.
Ja, här är trevligt. Vi borde göra det här.
Kör hårt.
Nej, sakta ner.
-Han verkar trevlig. -Ja, väldigt trevlig.
Inte i min smak, men vi är ju alla olika.
Han brukar inte vara så här. Det är nog jetlag…
Jetlag, ja. Men jag insåg en sak.
Han är ingen öbo och jag är inget högdjur.
Det är kanske okej för somliga, men det livet passar inte mig.
Det är inget fel på att vara driven.
Det är jag, Laura.
Men jag vägrar klä mig i den rollen.
Ni blir säkert lyckliga.
Jag tänker gå nu.
Godnatt.
Ja… vill du prata om det där?
Näpp.
Va? Hur kunde vi veta att han hade ett bankkonto på Caymanöarna?
-Ja, jag håller med dig. -Tack.
Vi löser det när jag är tillbaka.
Jag är borta i en dag och allt faller ihop.
Typiskt.
Vad är det, älskling? Är du inte glad att se mig?
Farfar?
Åh, Chip!
Lyssna på det här.
Jag trodde inte du skulle komma än.
Det är ett brev som du och Laura skrev
som ursäkt för att ni stal en banankaka.
"Hej, mrs Bailey. Vi beklagar stölden
och ber helhjärtat om ursäkt för våra onda tvillingar."
"Vi hoppas att vi fortfarande får umgås med vår bästa vän Gem."
"Vi lovar att klippa din gräsmatta hela sommaren."
"Vänliga hälsningar, de onda tvillingarna Chip och Laura."
Det är inte läge just nu.
Vad gör du här?
Jag flög hit för födelsedagsfesten.
-Och jag tänkte bara… -Gömma dig från dina vänner?
Nåt åt det hållet.
Jag ser att du har fiskat.
Fiskespöna måste vara urgamla.
-Jag tog med Laura ut. -Jaså? Och hur gick det?
Kan du sluta med kontraktet?
Jag vet att du vill att jag skriver på. Men jag är inte rätt person.
Nu när du nämner det, så upprepar jag: du är rätt man.
-Minns du hur det gick med pappa? -Du är inte han.
Saker och ting var annorlunda då.
Det är ett helt annat företag nu.
Ett företag du kan vara stolt över.
Det är din framtid!
Vad har hänt, Chip?
Folk förändras.
Saker förändras.
Och Laura?
Jag undrade om ni två hade funnit varann igen.
Ni var alltid så lyckliga tillsammans.
Så är inte fallet.
Ja, alltså, vi…
Hon har en fästman som bokstavligen dök upp och…
Han vill att de gifter sig i morgon.
-Bjöd hon in honom? -Nej.
-Det var en överraskning. -Jaså?
Men…
…saker förändras.
Jag måste gå.
Saker förändras.
Jag vill att min man ska vara min bästa vän.
Nån som jag kan ha äventyr med.
Det känns som att våra karriärer har prioriterats över allt annat.
Över oss.
Det är allt vi nånsin pratar om.
Om vi tar bort jobben…
…vad har vi kvar?
Jag kan förändras, jobba mindre.
Det handlar inte om dig, Owen. Det är jag.
Jag slutade vara mig själv.
Jag var nog tvungen att komma hit för att inse vem jag verkligen är.
Jag är ledsen.
Det kommer att ordna sig. Jag lovar.
Karavi, kolla att bordslinnet är här
och att köket har fått grönsakerna och örterna?
-Vi öppnar snart! -Visst, chefen.
Är det nån sötsakskris som jag inte vet om?
Det är till Grahams fest. Gillar han choklad?
-Gillar han choklad? -Smaka.
Läser du det fortfarande?
-Hur går det med ingenjörer i styrelsen? -Jag skriver inte på.
Chip.
-Bra att jag få tag i dig innan jag åker. -Va? Åker du redan?
Jag trodde att du och Laura skulle planera er stora dag.
Laura och jag ska ta en paus. På obestämd tid.
-Jaså. -Det var tråkigt att höra.
Laura är en toppentjej. Hon förtjänar lycka.
Ärligt talat verkade hon lycklig i går
när hon pratade om banankakor och att laga stuprör med dig.
Jag har nog inte sett henne så lycklig.
Hur som helst, sköt om dig.
Detsamma.
Kom in.
Jag hörde vad som hände.
Hur är det?
Får jag föreslå en handlingsplan?
Ett: vi äter tårtbitar.
Två: vi går på spa på min personalrabatt.
Tre: bara andas.
Det känns som om jag kan flyta iväg.
Det var mitt livs bästa massage.
Det här var precis det jag behövde. Tack.
Det var så lite.
Jag kan knappt fatta att Grahams fest är i morgon.
Jag tror att jag har koll på allt.
Födelsedagen och sista dagen att få kontraktet signerat.
Vad tänker ni göra?
Jag vet inte.
Han verkar så låst.
Jag önskar att jag kunde göra beslutet lättare för honom.
Han lämnar aldrig ön.
Tänk om han kunde göra både och.
Det är svaret.
Det går inte med en gång, men det går.
Gem, det är lysande!
Jag hjälper så gärna!
Laura, är du vaken?
Vad gör du där nere?
Jag…
…visste inte om du ville prata med mig.
Har du lust att gå och vandra i soluppgången med mig?
Det låter som ett äventyr.
Det är ett äventyr.
Jag kommer strax.
Laura, jag är ledsen för det häromkvällen.
Din karriär och den du är, det är imponerande. Och ibland så…
…önskar jag mig det där.
Jag ber i alla fall om ursäkt.
Det gör inget.
Jag börjar inse att jobbet inte är allt.
Jag antar att besöket till ön har gett mig ett nytt perspektiv.
Det känns som att vara hemma igen.
Det är nåt speciellt med ön.
Den hjälper människor till klarsyn.
Det är öns magi.
Jag antar det.
Hemma är ingen plats.
Det är en känsla.
Och jag börjar förstå vad du menar
med att inte vilja åka härifrån.
Så jag har fått en idé.
Mer läsning, vad bra.
Ja, men med ett nytt villkor.
Om du accepterar rollen som vd,
flyttas företagets huvudkontor till ön.
Då behöver du inte flytta och kan behålla din verksamhet.
Laura…
Det kan ta ett år eller två, men jag tror att det kan funka.
Vad tror du?
Att jag inte har fler ursäkter.
Jag är omgiven av företagschefer och styrelseledamöter hela dagarna.
Jag vet hur en ledare ser ut.
Du vill använda ditt inflytande för att förbättra världen,
inte för personlig vinst.
Vet du hur sällsynt det är?
Det låter bekant.
-Jobbade du hela natten på det? -Ja, jag är lite av en nörd.
Nej.
Du är fantastisk.
-Se upp! -Vi har massor att göra, hörni.
-Dj-prylar på ingång! -Kan du lasta av?
-Fler äventyr inplanerade? -Vi får väl se.
Pass på!
Tack och lov att ni är här. Jag behöver hjälp.
-Allt väl? -Knappast.
Blommorna skulle vara tropiska bordsdekorationer och de kom så här!
Jag är så upptagen med att övervaka allt. Skulle ni ha nåt emot…
Att göra bordsdekorationer? Det gör vi så gärna.
Ni är toppen!
Var har ni hållit hus?
Chip tog med mig ut och vi såg soluppgången.
Vad romantiskt!
Nej, romantiskt skulle jag inte säga.
-Nej, det var myggigt… -Och det regnade.
-Ja, det regnade lite. -Mycket.
Okej, sätt igång.
Vem tar desserterna?
Jaha, så vad vet du om blomsterarrangemang?
Jo, jag är väldigt erfaren inom blomsterpynt-branschen.
Så där!
Så du har inte heller nån aning om vad du gör?
Ingen alls.
Okej. Så här?
-Det är till dig. -Hoppsan!
Det är kontoret.
Det är deadline i dag.
Hej, Fiona.
Hon lever!
Ja. Förlåt mig, jag har varit…
…distraherad.
-Jag har lite nyheter. -Jaså?
Partnerskapet.
Simon är inte en kandidat längre.
Skicka kontraktet med Chips signatur kl 17.00 så blir du partner. Förstår du?
-Ja. -Bra.
Så… är allt okej?
Jag blir befordrad.
Jag ska bara skicka det signerade kontraktet.
Det är dags att fatta ett beslut.
Chip, kan du hjälpa Karavi att flytta stolen, tack?
Ja.
Laura, lägg på dukarna, flytta blommorna
och säg att allt ordnar sig.
Allt ordnar sig.
Ja.
Är du okej?
Egentligen inte.
Men blir det. Kom.
Alltså…
Kl 19.00 intar ni formering ett:
att gå runt med drinkar och tilltugg.
Sen, 19.30, går ni till formation två: middagsserveringen.
Det ska bli den bästa kvällen som hotellet upplevt. Uppfattat?
Ja, ma'am!
Sir… jag menar, ja.
Vi är nästan klara. Det måste bli perfekt.
Varför det?
Hänger din befordran på det, eller?
-Du blir snygg i dräkt. -Ja. Tack.
Okej. Ja, det låter bra.
-Oj! -Du…
Eller…
Vi kör en ljus- och ljudcheck.
-Nu? Det är inte ens mörkt. -Lita på mig.
Chip och Laura!
Vi måste göra en ljuscheck. Kan ni ställa er på dansgolvet?
Snälla, det är jätteviktigt.
På allvar?
Belysning.
Ljud.
Men, dansa!
Med varann.
Hej…
Jag tror det funkar.
Så…
Du blir partner. Är det vad du vill?
Ja, alltså, det är allt jag drömde om.
Åratal av att jobba hårt.
Det är…
Det är drömmen.
Ja, jag förstår.
Kommer du att kunna göra skillnad?
För det första rår jag över mig själv.
-Jag slipper hoppa över hinder. -Bra.
Blir du lycklig?
Jag vet inte.
Jag har älskat att vara hemma.
Ingen fara. En vacker tjej sa en gång:
"Hemma är en känsla, inte en plats."
Så…
Du blir säkert lycklig var du än är.
Bara att…
…jag önskar att det var här.
Och du?
Är du redo att bli den Chip Finley som det var förutbestämt?
Ärligt talat…
Jag vet inte.
Men då är vi bara här, just nu.
Utan att veta vad vi ska göra.
Tillsammans.
Allt väl?
Ska du inte välkomna gäster?
Jag ville få en stunds ro innan fjäskandet sätter igång.
Tiden går ut i dag.
Vad har du bestämt dig för?
Laura lade till en klausul.
Vad tycker du om det?
Du vill flytta huvudkontoret.
Bra.
Jag borde ha gjort det för åratal sen.
Vad säger du om att Laura fortsätter som ombud?
Fantastiskt.
Och?
Jag har många idéer om framtiden.
Jag vill inte driva agendan
som företaget haft i alla år. Jag vill skapa förändring.
Jag tror att företaget är moget för en omstrukturering.
Jag litar på dig, Chip. Det har jag alltid gjort.
Du har aldrig vacklat i din övertygelse.
Och jag vill att du gör företaget till det du tycker är det rätta.
Det blir ditt företag, dina regler.
Det är min önskan.
Vet du vad?
Grattis på födelsedagen, farfar.
Jag ska göra dig stolt.
Det gör du redan.
Klockan är snart 19.00.
Formering ett, allesammans!
Nu kör vi.
Om du ringer om en uppdatering, så har jag tyvärr ingen.
Laura!
Skämtar du? Du klarade det.
Skrev han på?
Ja, han skrev på. Chip är ny vd för Finley Developments.
De faxade kontraktet. Det var fläckat och trasigt.
Vad hände där ute?
Nå, det spelar ingen roll. Han skrev på.
Jag får gratulera, Laura.
Välkommen till partnerskapet.
Tack, Fiona.
Det är underbart.
Du måste till San Francisco i kväll.
Vi måste ordna med aktieinsatsen så fort som möjligt nu när du är delägare.
I kväll?
Ja. Är det ett problem?
God afton.
Välkomna!
Påfyllning champagne.
Uppfattat.
Karavi, höj volymen en gnutta.
Säg åt kocken att krydda mindre.
Var är hedersgästen?
Örnen har landat!
Har den äran, Graham!
-Du ser stilig ut. -Vad roligt att se er.
Tillsammans.
-Ursäkta. -Javisst.
Min grabb.
Du ser ut som en man som ska uträtta storverk.
Du ser snitsig ut du med, farfar.
Laura.
Jag ser att ön har gjort dig gott.
Grattis på födelsedagen, mr Finley.
Ja, det var precis vad jag behövde.
-Jag kan inte stanna. -Laura! Jag…
-Så gratulationer är på sin plats. -Här är Finley Developments nya vd.
-Champagne, nu! -Uppfattat.
-Åh! -Tack.
Grattis, Chip.
Perfekt.
Tack ska du ha, Laura.
Jag visste att du skulle övertala honom.
De påskyndar väl din befordran nu?
Ja, de vill att jag kommer igång direkt.
Nåt om en aktieinsats.
I kväll, faktiskt.
Jag åker med sista flyget i kväll.
I kväll?
Jag kan tyvärr inte stanna. Jag måste packa mina väskor.
Ha en underbar kväll.
Trettio minuter till middagen.
Hej!
Hejsan.
Se upp!
-God kväll, Theodore. -Har du välkomnat VIP:arna?
Ja, och gratis fruktkorgar har skickats upp på rummen.
Håller sig dj:en till förhandsvalda låtar?
Ja, men jag har en extra stoppknapp.
Jag har sett till att Grahams favoritmat finns med på menyn.
Drinkar och tilltugg serveras ända fram till middagen.
Belysningen dämpas exakt kl 20.00 precis innan fyrverkerierna.
Då så.
Du verkar ha gjort allt perfekt.
Nästan.
Du har en inkorrekt namnbricka.
Den här stämmer bättre.
GEM BAILEY CHEF
Du kommer inte att ångra det.
Tänker du bara låta henne gå?
Jag läste kontraktet för att komma nära henne.
När jag skrev på stötte jag bort henne.
Jag tog inte hit henne bara för kontraktets skull.
En sak jag lärt mig efter alla år är att jobbet inte betyder allt.
Du älskar henne.
-Och det är… -Början och slutet på allt.
Hon åker härifrån.
-Igen. -Hon har inte åkt än.
Hon är en höjdaradvokat i storstan.
Och du är vd för ett miljardföretag!
Era världar är inte så långt ifrån varann.
Du ska bara göra det som känns rätt.
Här.
Och jag hittade det här i skjulet.
Vår gamla skattkarta!
Halsbandet.
Att gå tillbaka i tiden är kanske det Laura behöver.
Åh, farfar!
Jag behöver en spade. En spade!
Din taxi kommer när som helst. Chip blir ledsen att han missar dig.
Festen var perfekt. Du är fantastisk.
Jag visste att du skulle bli chef.
Det är bättre så här.
Med Chip.
Jag fattar inte att du åker nu.
Jag kommer att sakna dig så mycket.
Jag måste ta det här.
-Hej då. Jag saknar dig redan. -Hej då.
Fiona.
Säg till när du landar, så dyker vi in i pappersarbetet.
Vi ska kungöra din befordran och slutföra marknadsmaterialet.
Och så vill vi förstås presentera vår nya partner för toppklienterna.
Det blir några sena kvällar och tidiga morgnar.
Jag vill helst börja med min lokala affärsplan.
Politiken först, Laura.
Du måste träffa Parker Industries nya finanschef.
Sen ska vi uppvakta Gibson Incorporated. Det är ett nytt läkemedelsföretag
och de söker ny representation. Och det är bara början.
Som partner måste du hoppa över en del hinder.
Hinder?
Det är partnerskapspolitik. Du vet hur det fungerar.
Sapphire Coves flygplats?
Har den äran till dig!
-Perfekt. -Gem.
-Har du sett Laura? -Hon ville säga hej då
men hon kunde inte hitta dig. Hon har åkt sin väg.
Grävde du upp det?
Åh, Chip.
Det fanns inte där.
Hur visste du det?
För det har alltid funnits här.
Jag förstår inte.
Hur…
När vi grävde ner skattkistan
gick jag tillbaka.
Jag stod inte ut med att åka utan det.
Utan ett minne av dig.
Har du haft på dig det i alla år?
Min lyckoamulett.
Jag är trött på att hoppa över hinder.
Jag vill starta min egen advokatfirma.
Här, på ön.
Jag vill ha solnedgångar,
ridturer och äventyr.
Och jag vill ha min bästa vän hos mig.
Vad tror du?
Du är min bästa vän.
Och jag älskar dig, Laura.
Och jag älskar dig.
Dags för fyrverkerier.
Undertexter: Ingrid Berglund