Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
E în regulă, Laura. Ne vedem la birou.
Ajung curând.
'Neața, Chip!
Salut!
- 'Neața, Laura. - 'Neața, Frank.
Am auzit că te-ai dat peste cap să păstrezi contul Peterson.
Trebuie să te facă asociat.
Sper. Aș vrea să fac multe schimbări.
Tu meritai o mărire de anul trecut.
Felicitări, Laura! Ai reușit.
Aș vrea să mai văd o dată contractul.
Laura, e perfect. L-au semnat, gata.
L-au semnat deja?
Da. Acum sărbătorim.
În calitate de șefă, îți ordon să te lauzi.
Spune-le tuturor cum ai reușit.
Dl Peterson conduce o companie internațională,
dar în esență e antreprenor local.
I-am explicat că se poate extinde pe plan local și l-am convins să nu vândă.
O extindere pe plan local în valoare de 250 de milioane.
Voia binele comunității.
Eu l-am ajutat să-și dea seama.
Laura, ești atât de modestă!
Totul e grație talismanului.
Da, muncitul până târziu în noapte n-are nicio contribuție.
Fără nicio legătură, ce știi despre Graham Finley?
Graham Finley.
Miliardar, foarte educat, dezvoltator imobiliar internațional,
nepriceput la dărâmat nuca de cocos.
Ți-am zis că am crescut în Sapphire Cove până la 12 ani.
Copilăria ta idilică pe o insulă tropicală.
Cum am putut uita?
Am crescut cu ei. Nepotul lui, Chip, mi-era cel mai bun prieten.
N-am ținut legătura.
Așa se explică.
Ce se explică?
De ce te așteaptă un miliardar în biroul meu.
Dle Finley.
Laura Price, Doamne!
Te-ai făcut mare!
Dle Finley, e minunat să vă revăd.
Țin minte când tu și nepotul meu mi-ați umplut Mercedesul cu alge.
Deci e cam târziu să mă iei cu „dle Finley”.
Vă rog!
Am aflat totul despre realizările tale de la dna Wilde.
Șefă de promoție,
un portofoliu de clienți importanți,
o promovare care te așteaptă curând.
Cu siguranță n-ai stat de când ai părăsit Sapphire Cove.
Nu e la fel de impresionant ca activitatea dv., dar n-am terminat.
Așa mi te amintesc.
Ambițioasă și hotărâtă.
Poate n-ai remarcat, Laura,
dar am îmbătrânit.
În curând fac 85 de ani.
E un eveniment important, dle Finley.
Sunt președintele companiei până aleg să mă retrag…
Sau împliniți 85 de ani, oricare se produce prima.
Oricare se produce prima.
Clauza pensionării obligatorii.
Despre clauzele de pensionare se știe că sunt greu de ocolit.
E prea târziu pentru așa ceva.
Fiul meu n-a fost omul potrivit,
dar pentru nepot nu e prea târziu.
Vreau să-l numesc pe Chip succesor fiindcă e ultima mea șansă
să păstrez afacerea în familie.
Trebuie să semneze înainte să împlinesc 85 de ani.
Laura poate redacta imediat contractul.
Bine, fiindcă vreau să i-l duci și să-l faci să semneze.
Nu avem prea mult timp,
iar el e cam încăpățânat.
Ești singura pe care a ascultat-o vreodată.
Ar fi încântată să-i ducă contractul.
Bineînțeles!
Unde mai locuiește acum Chip?
Ei bine…
Sapphire Cove? Acum? Nu pot să mă duc. N-am fost de o veșnicie.
N-am vorbit cu Chip din copilărie. Nici nu știu cum arată.
Nu complica lucrurile.
Te duci, îl găsești, îl faci să semneze și te întorci în câteva zile.
Fiona, am o mulțime de treabă. Și așa stau peste program.
Uite, de ce nu-l iei și pe Owen?
Așa petreceți niște timp împreună înainte de nuntă.
De fapt, am decis s-o amânăm iar.
Iar?
Știu. Am fost foarte ocupați.
În plus, credeam că aflu curând dacă devin asociat.
Încă suntem în discuții.
Ați rămas tu și Simon.
Simon?
Aduce clienți importanți.
- Deci bani mulți. - Și planul meu pentru firmele locale?
Da, da. Le-a plăcut.
Mai mult contact direct cu clienții, protejat firmele mici. L-au înghițit.
Dar, până la urmă, banii vorbesc.
Graham n-a venit la tine degeaba. Crede că-l poți convinge pe Chip.
Să aduci un client ca el ar putea fi avantajul care îți trebuie.
- Crezi? - Știu sigur.
În plus, sunt locuri mai rele decât o insulă tropicală.
Sunt expert în clauze ascunse.
Da. Bine. Fantastic!
Scumpo, îmi pare tare rău.
Nu-mi văd capul de treabă. Despre ce vorbeam?
Vorbeam despre Sapphire Cove.
Da, unde ai crescut.
N-am mai fost din copilărie.
Dar a apărut o obligație de serviciu și mi-am zis
că poate…
vrei să mergem împreună.
După ce obțin semnarea contractului, ne putem relaxa și noi.
Ar fi plăcut.
Nu știu. Mi-ar prinde bine orele suplimentare.
Trebuie să merg să-l fac pe Chip Finley să semneze contractul.
Apoi, dacă totul merge bine,
e posibil
să conving compania să lucreze cu noi.
O să-i convingi. Acum joci la profesioniști, scumpo.
Știu că-ți place munca de caritate, dar…
Să acorzi timp clienților mici nu e caritate.
Asta ar trebui să fie reprezentarea legală.
Amintește-ți, suntem rechini.
Ia contul Finley drept o pradă.
Vânăm tot timpul.
Nu scăpăm premiul din ochi.
Și apoi, când e în raza vizuală,
atunci atacăm.
Să sperăm că Chip Finley nu e prea greu de vânat.
O să fii grozavă.
Bun venit in Sapphire Cove, unde este ora 08:02.
Bun venit în Sapphire Cove!
Dacă mergeți pe dig, căpitanul așteaptă să vă ducă la hotel.
Căpitan?
După dv.
HOTEL ROYAL. TRANSFER PE APĂ. PLECĂRI: 10:30, 13:30
Mulțumesc.
- Urcați. - Mulțumesc mult.
- E și ăsta un mod de deplasare. - Te scapă de trafic.
Prima oară pe insulă?
Nu, dar n-am mai fost de mult.
Mai bine acum decât deloc.
Lasă-mă să ghicesc.
Avocată?
E atât de evident?
Nu oricine se îmbracă elegant în vacanță.
Corect. Rândul meu.
Tu trebuie să fii…
căpitanul.
- Ai ghicit. - Amice!
- Ce? - Cămașa.
Puteai să-mi spui înainte.
Poftim.
Bun venit la Hotel Royal.
- Pășiți cu grijă. - Bun venit! Sifon?
Bună. Ce faci?
Excursie plăcută! Și oferă-ți o pereche de sandale.
Cică-s mai comode decât tocurile.
S-ar putea s-o fac.
Mulțumesc.
Dacă vrei să vizitezi insula, oferim tururi cu ghid.
De fapt, ai putea să mă ajuți. Îl…
- Ce e? - E cineva acasă?
- Ceva de băut? - Mulțumesc.
- Ia geanta. - Bună ziua.
Mulțumesc.
Dacă mergi la recepție, întreabă de Chip.
Chip?
Pe aici, vă rog.
Vă aducem bagajul în cameră.
„Dragă Laura, O mică mostră de viață de lux.
Profită! Fiona.”
Unde e parola de Wi-Fi?
Laura?
- Nu te-am văzut de atâta timp! - Gem?
Nu puteam să cred când am văzut numele. Te-ai întors!
Așa e.
Da, n-am mai venit de mult.
Doamne! Uite ce elegantă și matură ești!
În calitate de manager adjunct al hotelului, nu ezita să-mi spui
dacă pot să-ți fac șederea mai plăcută.
Ador apartamentul ăsta. E preferatul meu.
E superb.
Tot complexul e incredibil.
Așa e! Nu mai erai aici când se construia.
Finley Developments e autorul.
Avem atâtea de recuperat!
Nu te plictisești pe insulă și în weekend serbăm ziua lui Graham.
E evenimentul verii. Și eu țintesc funcția de manager general.
Deci, dacă totul merge bine…
O să fii promovată?
Ce palpitant!
Nu stai doar trei zile, nu?
E o vizită scurtă.
- N-ai venit pentru ziua lui Graham? - Am venit să-l văd pe Chip.
Ce înseamnă asta?
N-ai adus un contract, nu?
Poate?
Hai după nuci de cocos.
Ții minte cum era Chip când eram copii?
La 12 ani?
Sigur. Încăpățânat, drăgălaș,
nu știa să piardă la dărâmat nuci de cocos.
Sigur s-a mai maturizat.
L-am văzut pe vasul care m-a adus de la aeroport…
Arăta ca un adult.
Dar nu m-a recunoscut.
Totdeauna a fost ceva între voi.
Te rog, aveam 12 ani.
Știu!
În fine, o să vezi că vechiul și noul Chip au multe în comun.
Ce strategie ai?
Dacă e vechiul Chip, ar fi bine să fiu vechea Laura.
Și dacă tot nu mă recunoaște,
am un avantaj.
Mâncăm niște dovleac, ca pe vremuri?
Absolut.
Hai, o să-ți iasă. Cu putere.
Ce păcat!
- Rândul meu. Lasă, o să înveți. - Bună, Chip!
Bună! Îi arăți locurile drei avocat, Gem?
Am vești bune pentru voi.
Ați venit la timp să mă vedeți bătându-l iar pe Karavi.
Abia aștept!
- E Chip de pe vremuri. - Da.
Ai scăpat deja de tocuri. Îți priește insula.
Să-i dăm drumul!
Bine. Gata. E rândul meu.
Bum! Bine. Vă mulțumesc mult. Mulțumesc.
Ești gata?
- Să semnăm contractul ăla. - La treabă!
Mai câștigi, mai pierzi. Ai jucat bine, amice.
- Probabil ai venit pentru turul insulei. - Nu de asta a venit.
De fapt, bunicul tău e clientul meu.
Mi-a cerut să-ți aduc asta.
Ei bine…
Păcat.
Scuze pentru deranj, dar nu mă atrage
să fiu președintele Finley Developments.
Nu te pot convinge nici să-l citești?
Sigur ești foarte bună în meseria ta,
dar dacă toți avocații pe care i-a trimis bunicul n-au reușit,
mă tem că-ți pierzi timpul.
Mersi de vizită.
Ce…
- Ce joc jucați aici? - Jocul ăsta?
Cel mai tare din Sapphire Cove. Dărâmat nuci de cocos.
Te pui cu însuși campionul neînvins?
Păi e tentant,
dar pare mult prea complicat pentru mine.
Bine, cum vrei. Ședere plăcută!
Uite…
Îți propun un târg.
O să joc cu tine… dărâmat nuca de cocos?
Dacă te bat,
mă asculți.
Și dacă te bat?
Rup contractul în fața ta.
Ne-am înțeles.
- Bine. - Fac pregătirile.
Bine.
Așa.
Laura, Chip joacă foarte bine acum.
Bine că am talismanul!
Da.
Regulile sunt simple, dar jocul devine treptat mai greu.
Nimerești, arunci iar. Ratezi, aruncă celălalt.
Cine lovește mai multe câștigă. Întâi doamnele. Așa-i corect.
Bună… Bună lovitură.
Am auzit că prima e cea mai ușoară.
Bună lovitură.
Da!
- Norocul începătorului? - Sigur.
Frumos lovit.
Cine-i fata asta?
O să vezi.
Da!
Dnelor și dnelor, oare neînvinsul Chip Finley
și-a găsit în sfârșit egalul?
Întrebarea de pe buzele tuturor e:
va răsturna nou-venita
dominația lui Chip Finley la dărâmat nuca de cocos?
- Termină! - Dacă nu suporți, nu te băga!
Auzi, ești…
Ești sigură că n-ai mai jucat jocul ăsta?
Se poate să-l fi jucat de câteva ori când eram mică. Nu mai știu.
Ești avocată, nu?
E tardiv să renegociem pariul?
Mă gândesc
că, dacă pierd…
te ascult la o cină cu lumânări, sub stele.
Nu știu dacă logodnicul meu ar aprecia.
- Deci e… E un refuz, nu? - Da.
Nu te stresa. Dar e o lovitură grea, nu rata.
Imposibil. Nimeni n-o lovește pe aia!
Uită-te la tine!
Campion neînvins, zici?
Nu înțeleg.
Singura care m-a învins la jocul ăsta e…
Laura?
Laura Price?
Surpriză!
Oamenii mei îi vor contacta pe ai tăi.
Nu, e…
A, chestia aia. Stai așa! O clipă!
Stai puțin.
Voiam să-ți cer scuze pentru chestia cu cina la lumina lumânărilor.
E jenant.
Nu-i nimic. Suntem prieteni vechi.
Mă bucur să te revăd.
Și eu.
Ia uite, ești mare avocată la oraș!
Ți-a folosit că ne-am jucat de-a procesul.
M-a ajutat enorm.
Alături de facultate, specializarea în Drept
și apoi examenul de barou.
Dar așa a început.
- Ai tăi trebuie să fie mândri. - Sunt.
Vor să devin asociată.
Mă rog, tata vrea.
- E un tip de treabă? - Tata?
Tipul care ți-a dat inelul. Cum îl cheamă?
Owen. E minunat. E un tip de treabă.
Ne-am întâlnit la un dineu al Asociației Baroului.
Cuplu influent?
S-ar putea spune.
Și tu? Cineva deosebit?
A…
A existat, dar n-a mers. Cred că aveam așteptări prea mari.
Cum așa?
Nu știu.
Am crezut că o să sfârșesc cu cineva ca prietena mea cea mai bună.
O prostie.
În fine, munca mă ține aici.
Și îți închipui că nu-i chiar atâta pește în mare.
Dar ai barcă.
Căpitanul poate naviga să caute dragostea.
E… Da, uite…
Chestia asta e ca să plătesc facturile.
Tu ai grija facturilor?
Știi că bunicul tău e pe coperta Business Collective?
E important să-mi croiesc singur drumul, în ciuda numelui de familie.
În plus, am…
Am un proiect secundar la care țin.
Proiect secundar?
Ridic case pentru oameni care altfel n-ar avea case.
Deci continui afacerea familiei.
Nu chiar.
E un proiect caritabil, n-are profitul dorit de Finley Developments.
Nu chiar. Dar nu e o diferență uriașă.
Sigur nu te interesează să fii președinte?
M-am gândit la asta. Mult.
Iar răspunsul e „nu”.
Ești sigur?
Pare o șansă care ți-ar schimba viața.
Exact.
- Atunci mă duc să-mi iau bilet. - Stai!
- Lasă! Ce faci diseară? - Scriu e-mailuri, cred.
Nu mai scrii. Părinții lui Gem vin la cină
și trebuie să vii.
Hai! Dacă află dna B că ai venit și nu te-am invitat, nu mi-o iartă.
- Vrei să mă duci la cină? - Nu!
E strict profesional. E profesional.
Dar dacă vrei să-i zdrobești inima dnei B…
Deci m-ai turna?
Tu i-ai zis că i-am spart fereastra bucătăriei.
Chiar ai spart-o.
Da, dar aș fi reparat-o.
Cu ce? Aveai nouă ani.
Aveam un plan întreg, cu bandă adezivă și carton.
Era grozav. Ca în MacGyver.
Bine. Ar fi bine să mă întorc la hotel
și să trimit e-mailuri, dacă vreau să ajung la cină.
Deci vii?
Dar n-am terminat discuția asta, Chip Finley.
Nici pomeneală.
Gata, nu plictisi lumea cu atâtea detalii.
Trebuia să-l vezi, mamă. Era șocat că l-a bătut la dărâmat nuca.
Vai, Chip! Cum să n-o recunoști pe Laura? Erați nedespărțiți în copilărie.
S-a schimbat mult de când n-o mai văzusem.
Uite-o!
Laura!
Dnă și dle B, arătați minunat!
Mă bucur să te văd.
Doamne!
Fată dragă, nu cred că te-am mai văzut pieptănată.
A trecut atâta vreme de atunci!
Theodore, bună. Ea e prietena mea, Laura.
Discursul era programat acum cinci minute.
Sigur. Bineînțeles. Am pregătit discursul perfect.
Fuguța, fuguța!
E șeful meu. Mai bine vă conduc la masă.
Să-mi spuneți ce vreți. Fac cinste cu băuturile.
E partea cea mai frumoasă.
Bună seara tuturor!
Bun venit la Restaurantul Drift.
Cerul ne oferă un spectacol astă-seară. La est,
avem constelația frumoasei fecioare Andromeda.
Legenda spune că a salvat-o de un monstru marin
viteazul războinic Perseu, fiul lui Zeus.
A prefăcut monstrul în piatră,
apoi au plecat pe calul său înaripat, Pegas,
și au trăit fericiți.
Iar zeii i-au pus pe cerul nopții ca să ne amintească tuturor
să ne urmăm inimile.
Poftă bună!
Foarte frumos.
Băuturile dv.
- Mulțumesc. - Mersi.
Deci, Laura…
Ai venit pentru petrecerea de ziua lui Graham?
Acum e corporatistă.
O interesează doar luminile orașului mare.
Eu încă văd în ea copilul sălbatic.
Chip are dreptate. Trebuie să plec rapid la San Francisco.
Nu te putem convinge să rămâi? Ar fi ca pe vremuri.
Mi-ar plăcea, dar e o călătorie de serviciu.
Chip trebuie să semneze un contract.
E un contract cu Finley Developments?
Atunci succes la convins.
Exact de asta sunt aici.
Dar Chip nu vrea să conducă afacerea de miliarde a bunicului lui,
așa că va trebui să-mi scurtez vizita.
Contract și vinovăție. Sunt un norocos.
Ia-o drept o ofertă doi în unu. Doar pentru tine.
Cum e totul?
Ca pe vremuri. Laura mă pârăște.
Bineînțeles.
Ce mă bucur că ești aici!
Aș vrea să stau cu voi, dar șeful îmi suflă în ceafă.
Deja îmi critică aranjamentele florale.
Fuguța, fuguța!
Sunteți gata să comandați?
Mă uit.
Ați sunat la Owen.
Scrieți-mi la adresa owen.fredericks@gcmandassociates.com.
Ar fi nemaipomenit.
Bună, scumpule. Voiam să văd ce faci.
E târziu acolo. Sper că nu te spetești.
În fine, mă gândesc la tine și mi-e dor de tine.
- Owen? - Laura, cum merge?
Fiona! Bună.
Stai să vezi.
Graham încearcă de ani de zile să-l facă să semneze contractul,
fără niciun succes.
Ar putea fi puțin mai greu decât credeam.
Pot să stau câteva zile în plus?
Trezește-te, Laura.
Asociații sunt încântați că Graham a venit la noi.
Știi foarte bine că, dacă merge bine,
o să obții întregul cont.
Știi, Graham susține afacerile mici.
I-am putea prezenta lui planul meu?
Concentrează-te să-l convingi pe Chip să semneze.
Sigur, da.
Aș putea încerca altă abordare.
Chiar nu-mi pasă cum faci. Dar rezolvă!
Ține-mă la curent. Baftă!
N-o să-mi trebuiască doar baftă.
O să am nevoie de primăria insulei.
A fost foarte plăcut aseară, nu vreau să plece încă.
Abia a ajuns.
Îmi pare rău, Gem. Nu renunț la viața mea ca s-o ții tu aici.
Nu te poți preface, s-apucăm să vorbim?
Și eu mă bucur s-o văd, dar n-a venit să stea de vorbă.
A venit să lucreze.
Atunci dă-i de lucru.
A stat pe telefon toată seara.
Probabil are destule de făcut.
Dă-i de lucru s-o ții aici.
Nu pleci mâine.
Chip.
Bună!
M-am uitat pe documentele fundației tale.
De unde le ai?
O ții minte pe Penny Michaels?
Aparat dentar, codițe, alergică la portocale.
Ghici cine lucrează la primărie?
Nu poate fi legal.
Uite, ai făcut treabă extraordinară cu fundația caritabilă.
Dar te-ai gândit
ce ai putea face cu resursele companiei?
Haide! Ai fi de neoprit.
- De neoprit? - Da.
Te rog!
Tata a încercat ani de zile să-i facă să schimbe ceva,
până a renunțat și a plecat.
A înțeles că își urmăresc doar interesele.
Contractul ăla mă transformă într-o marionetă.
Nici măcar nu l-ai citit.
Nu l-am citit.
S-ar putea să te surprindă câtă libertate ai avea.
Mă îndoiesc.
Știi ce?
Ai dreptate. Îmi pare rău.
Ar fi enorm de multă muncă.
Să conduci o companie și o fundație?
Ești destul de ocupat deja cu remorcherul tău,
jucându-te cu nucile de cocos.
Bine. Stai o clipă.
Aș putea să conduc compania dacă aș vrea.
Dar nu vreau.
Așa e. De fapt,
știi afacerea aia pe care o aveam, cu bijuterii din scoici?
Se vindeau ca pâinea caldă. Serios!
Da, erau ceva bani de buzunar.
Dar s-ar putea să constați că a fi președinte
îți ia puțin mai mult timp decât să aduni scoici.
Dacă știu să mă relaxez, nu înseamnă că nu pot munci serios.
Nu-s ca tine, obsedat de muncă, dar pot purta costum
și face treabă. Arăt bine în costum.
Probabil.
Nu sunt obsedată muncă.
De când ai venit, nu faci decât să trimiți email-uri.
Ești singura persoană pe care o știu
care și-ar scurta vacanța ca să se întoarcă la muncă.
Nu-i adevărat.
Și eu mă distrez.
- Serios? - Da.
Cum?
Citesc cărți.
Cărți!
De care cărți?
Cărți despre dreptate și…
lupte între bine și rău.
Adică de drept?
Da.
La asta mă refer.
Cărți de drept!
Știi ce? O să citesc contractul când o să-ți amintești ce e distracția.
E un târg?
Poftim?
O să mă relaxez.
Sigur! O să stau la piscină, o să mă bronzez.
Nu mă mai ating nici de telefon. Tu citește contractul ăla.
Bine, eu doar…
Haide!
O pagină.
Poftim?
O să citesc câte o pagină
pentru fiecare lucru distractiv pe care îl faci. De acord?
Știi ce? Nu mă refer la distracție de genul stat la piscină.
Ci la activități reale, gen drumeții, snorkeling și…
Și plimbări călare.
- Nu mă plimb călare! - Nu?
Atunci înțelegerea pică. Am încercat, Gem. Nu-mi reproșa.
Laura, e perfect. Haide!
Bine.
Ce-ai zis?
Bine.
O să călăresc. Dar nu semnez declarație pe propria răspundere.
S-a făcut.
- Ce urmează? - Vom păstra articolul 3.1.
Și vom înlocui articolele 4.7 și 12.2. Mulțumesc.
Și îmi trimiți noile bilete?
Sigur.
Stai puțin. Intră!
Ești gata?
Nu e un moment grozav.
Credeam că vrei să citesc contractul,
dar dacă nu-i un moment grozav, atunci…
Am zis că nu-i grozav? Voiam să zic că e momentul perfect.
Sună perfect!
Scuze, Kelly. Va trebui s-o scurtăm.
Bine. Să mergem la snorkeling.
Sigur nu-i periculos? Nu cred că am asigurare pentru asta.
Serios? Ce ai pățit?
E foarte sigur. Făceam tot timpul.
La 12 ani! Nu mai intru foarte des în ocean, Chip.
Uite. Nu sunt valuri. Nu sunt rechini. Nu e sezonul meduzelor.
Pirații au sunat, sunt la grătar azi, deci ești în siguranță.
Haide!
Pentru contract!
A fost incredibil!
Reciful de corali era atât de frumos!
Ai văzut toți peștii ăia tropicali?
Nu fac niciodată așa ceva.
Asta numim „magia insulei”, nu?
Nu faci snorkeling în San Francisco?
Nu fără să fac hipotermie.
Mi-a fost dor de insulă.
Și ei de tine.
Căpșuni?
Mulțumesc.
Citești contractul acum?
Atunci poate te ștergi pe mâini.
Serios?
Eu citesc.
Tu te relaxezi. Așa ne-am înțeles.
Am priceput. Mă relaxez.
Exact asta vreau să spun.
Unii au stat atâta timp la birou,
că au uitat cum e pe un șantier.
Ne trebuie ingineri la ședințe.
„Ne” trebuie ingineri?
- O să-l semnezi? - Nu!
Nu. „Le” trebuie, evident.
Fac asta pentru Laura.
Trebuie să-i facem pe plac.
Ce plan ai pentru mâine?
Trebuie să mai găsesc activități.
I-ar plăcea să pescuiască? Înainte îi plăcea.
Sigur. Se știe că avocații sunt pescari pricepuți.
Sau drumeție.
Poate te dai peste cap ca cineva să nu-și piardă interesul.
Nostim. Nu, Gem. Nu-i asta.
Se ține de cuvânt, mă țin și eu. Asta-i tot.
Tu mi-ai zis s-o mai țin aici.
- Pentru tine o fac. - Bine.
Și e… de dragul trecutului. Asta-i tot.
Sigur!
De dragul trecutului.
Vremea nu-i niciodată așa în San Francisco.
Știu. E foarte frumos.
Tocmai am primit noile bilete.
E oficial. O să fiu aici de ziua lui Graham.
Te rog, nu mai pleca!
- Trebuie să-ți iei o rochie. - Da…
Cum stai cu organizarea petrecerii?
O să răzbesc. Mai sunt multe de făcut.
Vreau ca totul să fie perfect pentru Graham.
Dar mă îngrijorează mai mult Theodore. E imposibil de mulțumit.
Bună! Să vezi ce amintiri o să-ți stârnesc.
- Unde ai găsit-o? - În baraca veche.
Și am ales locul de pescuit perfect.
Sper că ai talismanul la tine. Altfel n-o să prinzi nimic.
- Talisman? - Nu-i nimic. Să mergem.
Pe aici.
Cât va dura?
Ești culmea! Ai treabă altundeva?
N-am mari speranțe pentru prânz.
Măcar ai lăsat telefonul.
Mulțumesc!
Deci așa arată la tine o dimineață de luni?
Cam așa, cred. De ce? Nu seamănă cu rutina ta?
Aș fi la a treia cafea la ora asta.
Lucrez mai mult de la 07:00 la 19:00, decât de la 09:00 la 17:00.
Îți place să fii avocată?
Da, îmi place.
Deși aș vrea să pot ajuta mai mult.
Vreau să-mi pot alege singură clienții și cazurile pe care le iau.
Și ce cazuri ai alege, dacă ar fi după tine?
Păi…
- Să nu râzi. - Pe cuvânt de cercetaș.
Vreau să ajut firmele mici
care au nevoie de sprijin, dar nu și-l permit mereu.
Pare greu într-o firmă mare de drept comercial.
Da, nu-i ușor.
De asta mă străduiesc să devin asociat, ca să iau eu toate deciziile.
Mă rog, măcar o parte din ele.
Asta-i Laura pe care o știu. Ambițioasă. Îmi place.
Ai dreptate.
E într-adevăr spectaculos.
Haide!
Sigur ai parte cu Owen de multe clipe spectaculoase.
Da, adică…
Nu facem așa ceva.
Poftim? Adică? Să vă distrați?
Nu, avem o relație serioasă.
Vorbim de precedente juridice și facem planuri financiare.
Știi tu, chestii de adulți.
Mă bucur pentru tine.
Îl iubești și ăsta-i începutul…
Și sfârșitul a toate.
Ador citatul ăsta.
Chip. Dumnezeule!
Ia-o! Haide!
- O ții? - Da.
Trage-l. Haide!
Așa!
HOTEL ROYAL
Theodore!
Ce părere ai de noul meniu?
L-am dichisit înainte de petrecere.
Nu-ți place?
Mai trebuie flori.
Flori? Da, pot să adaug.
- Pește și cartofi prăjiți? - Dacă gătești tu.
Chip.
Fuguța, fuguța!
Gata de o nouă aventură?
- Ne vedem în 30 de minute. - N-am timp.
Totdeauna aveai timp de aventuri. Hai!
Dă-mi o oră. Am niște telefoane de dat.
Da. Eu n-am niciun contract de citit.
Bine. Unde ne întâlnim?
- Lângă palmieri. - Care palmieri, Chip?
O să-i găsești.
Ăsta-i Chip.
Laura.
Bună, Fiona! Nu pot vorbi mult.
Dar am un plan. E cam neortodox.
Nu știu cât va dura, dar fac progrese.
Bine.
Poți să le spui asociaților
că o să reușesc?
Laura?
Cai?
Contract?
- Trebuie să fug. - Dar trebuie…
Prințesă Andromeda, ți-l prezint pe Pegas.
Atunci tu ești Perseu, fiul lui Zeus?
Da, dar nu-s decât semizeu.
- Îi ador. - Haide!
Hai, amice!
Spune-mi un lucru.
De ce Dumnezeu a crezut Graham că te pot face să te răzgândești?
Nu știu. Dar îl știi pe bunicul.
Când îi intră ceva în cap, greu îi mai iese.
Cred că-mi vrea binele, dar…
Crede că mă risipesc cu fundația.
Sunteți la fel de încăpățânați amândoi.
De ce n-ai plecat de pe insulă?
- Serios? - Știi ce vreau să zic.
De ce n-am plecat să mă realizez la oraș?
Sigur.
- De ce să nu vezi ce oferă lumea? - Ai uitat ce copilărie am avut.
Eram doar…
un copil singur într-o casă mare, iar tata era plecat mai tot timpul.
Tu ai plecat.
Gem s-a dus la școală pe țărm. Toți plecau.
Știi…
Să rămân pe insulă părea singurul lucru pe care-l puteam controla.
N-am știut că ți-era atât de greu.
Da, păi…
Insula asta, oamenii… m-au făcut cine sunt.
Vreau să-i răsplătesc cum pot.
Fii atentă! Vezi triunghiul ăla de pământ? Încerc să aflu al cui e.
Actul e foarte vechi și nu primim terenul până găsim rudele proprietarului.
Și e imposibil, deci…
Mai sunt câteva familii fără case.
Speram să obțin terenul pentru ei.
Îmi place.
Am obligații la care nu pot renunța pentru o firmă căreia nu-i pasă de oameni.
Tu nu ești bunicul tău, Chip.
Tu ești tu.
Ar fi compania lui Chip, cu alt mod de a face lucrurile.
Nu știu.
Lucrurile se pot schimba uite-așa.
Haide! Să mergem!
- Nu-i corect. - Haide!
Haide!
Să mergem!
Prinde-mă, Chip!
Încerc. Dii! Haide!
Dii! Hai, băiete!
Haide!
Ho, băiete!
- Ce mă bucur că am făcut asta! - Aproape că te-ai distrat.
Poate un pic.
Sigur n-ai timp de aventuri?
Bine, m-ai prins.
Mulțumesc.
Oricând.
Haide!
Sigur, Michael. Reformulează.
Bună scumpo!
Te-am trezit cumva?
Da, aici e miezul nopții.
Toate bune?
Clientul meu s-a acoperit de hârtii.
Încerc să mă pun la curent. Cum merge?
Cum e la Emerald Rocks?
Sapphire Cove.
De fapt, am avut o zi minunată.
Auzi?
Știi ce ar trebui să facem în luna de miere?
Ce anume?
Să facem plimbări călare.
Foarte amuzant.
Vorbești serios?
E doar o idee.
Nu, scumpo. Nu-mi place.
Doar știi.
De ce nu?
E distractiv și aventuros.
Ce zici dacă tu călărești și eu fac poze?
Da, era doar o idee.
Apropo de nuntă…
Ce-ai zice dacă am mai amâna-o?
Iar?
Owen, e a treia oară.
Știu. Dar Consiliul m-a invitat într-o excursie în weekendul ăla.
Și știi cât contează pentru relații.
Dar eu…
Laura, am nevoie să aștepți încă puțin.
Fixăm data de cum te întorci.
Nu știu.
Owen, eu…
Am nevoie de o pauză.
Întorcându-mă aici, am avut timp
să mă gândesc.
La noi, la viitorul nostru,
la ce îmi doresc.
Am nevoie de niște timp să mă lămuresc.
Începe ședința.
- Am înțeles. - Sunt toți în sală.
Uite ce e, fă cum vrei.
Evaluează toate scenariile și comunică-mi poziția ta.
Bine?
Bine.
Mulțumesc. Aduc mătura.
Bună! Ai dormit azi-noapte?
Nu prea.
Ce furtună puternică! E totul în regulă aici?
Facem curățenie. Au căzut niște crengi.
Sunt mici stricăciuni acasă la ai mei.
Doamne! Ei sunt bine?
Da. Aștept să-mi zică Chip care-i situația.
Vorbești de lup…
- Bună. - Cum e casa?
Nimic grav. Țeava de evacuare boțită și alte mărunțișuri.
- Dar o să fie. - Bine.
- 'Neața, Laura! - 'Neața.
Mă bucur că totul e bine.
Dacă mama face prăjituri, poți să-mi aduci niște chec cu banane?
- Cu banane. S-a făcut. - Te rog! Mulțumesc.
Stai să te ajut cu asta.
Îmi iau sculele și mă apuc de treabă.
James, aduci scara?
Pare mult de muncă.
Și tu pari să ai.
Nu-i nimic urgent. Pot să te ajut.
Bine, atunci. Dar fără distracție, da?
Nu vreau să mai citesc o vreme.
Fără distracție. Promit.
Bine.
Mulțumesc.
Și dacă putea… Dacă ai putea să-mi dai un… ciocan.
Mereu mi-ai luat-o înainte.
De ce nu faceți o pauză?
Mulțumesc.
E drăguț că ne ajutați.
Cu plăcere, dnă B. Avem materiale rămase de la construcție.
Ești un om bun.
- Intrați când sunteți gata de prânz. - Mulțumim.
Tu ai ridicat casa asta?
Se pare că da.
Au avut probleme cu banii după ce și-a vătămat el spatele.
Și… M-au ajutat mult, măcar atât puteam să fac și eu.
Și s-a dovedit a fi un prototip bun pentru următoarele.
Îți place?
Chip, e casa visurile mele.
Stai să vezi interiorul.
Ai făcut patru?
Așa e. Aș fi făcut mai multe, dar e greu să aduni fondurile.
Haide!
- Ce-i amuzant? - Vorbești de adunat fonduri,
de parcă n-ai o companie de miliarde care îți așteaptă semnătura.
Știu că simplific, dar uite ce ai construit.
Nu văd de ce fundația n-ar putea fi integrată în companie.
Le-ai face pe amândouă.
Nu cred că s-a mai străduit cineva atâta să mă convingă de ceva.
Totul ți se pare posibil.
Totul este posibil.
E frumos.
Mereu am crezut că vor fi împreună.
Ca toată lumea.
S-a schimbat după plecarea ei.
Și aici sunt salonul și bucătăria.
Casa dv. e superbă.
Mulțumim.
Iar Gem a cerut chec cu banane.
Suntem gata să luăm prânzul?
- Da. - Da, vă rog.
Mersi, Laura.
Mă stresam de mult cu actele casei vechi.
Nicio problemă. Chestiile astea pot fi de coșmar.
Plus că trebuie să mergi pe țărm pentru așa ceva.
E o bătaie de cap și e scump.
Adică n-aveți firmă de avocatură pe insulă?
Nu, de când s-a pensionat dl Martin.
Aproape am terminat aici.
Doar să prind grinda de peretele de susținere.
Peretele de susținere? Serios?
Ce e? S-a oferit.
Da, nu-i nicio problemă. Durează un minut.
Pot să te ajut.
- Ești bine? - Da, e doar o așchie.
Da. Nu arată bine.
Putem termina mâine? Ar trebui s-o duc la hotel.
- Trusa de prim-ajutor. - Trebuie scoasă.
Știți dv. ceva. Haide!
- Tare amuzant. - Mă preocupă siguranța ta.
- Mulțumesc. - Ai grijă.
- Nu leșini, nu? - Cred că supraviețuiesc.
Bine. Lasă-mă pe mine. Să fim precauți.
Mulțumesc.
Așa e! Sigur.
O să se agraveze. Va trebui să amputăm.
Mulțumesc.
Ești bine?
Sunt bine.
- Chip. - Da.
Checul cu banane.
Lasă-i și lui Gem, că n-o să mă ierte.
Mulțumesc, dnă B.
- Mulțumesc. - Alo!
Pe curând!
Hai.
Cred că am prins-o. Aproape.
- Gata, o scot. - Aș scoate-o singură, dar…
E mâna dreaptă și sunt dreptace.
Nu-i nimic. Dar nu te mișca.
Am scos-o.
Ești bine?
Cred că e prima oră când te văd fără telefon.
E plăcut să nu fiu legată de birou.
Sunt convins.
Auzi…
Mai ții minte când eram copii și am…
îngropat colierul meu într-o casetă?
Am dat pe el alocația pe trei luni.
Știi că am făcut o hartă, să nu uităm unde l-am pus?
Ți-a…
Nu știu, ți-a trecut prin cap
s-o dezgropi?
Eu…
Era cât pe ce.
Voiam s-o dezgrop, să iau colierul și…
să te caut în San Francisco.
Serios?
Da.
Dar apoi m-am gândit…
Probabil are pe cineva care ține la ea și i-a luat un colier mai frumos și…
M-o fi uitat pe mine, undițele mele
și hărțile comorilor.
Chip.
Da?
Laura.
Owen?
Surpriză!
Ce cauți aici?
Mi-a fost dor de tine.
După ce am discutat,
am înțeles că trebuie să vin să-ți cer scuze personal.
Am fost absorbit de muncă și am uitat ce contează.
Nu vreau să te pierd.
Și vreau să te uiți pe niște note de caz.
- El cine e? - Owen, el e Chip.
- Bună. - Chip Finley.
Felicitări!
Președintele Finley Developments. Aveți reprezentare?
Firma mea ajută companii mari.
- N-am semnat… - N-am decis
sau discutat detaliile contractului, deci…
Glumesc! Normal că alegeți firma Laurei.
Bine. Mă bucur să te cunosc, Owen.
- Asemenea. - Și…
Ar trebui să duc asta înapoi la recepție.
Ar trebui să luăm cina. Chip, ești liber?
Nu, nu trebuie să…
Insist.
Cina? Super. O să văd dacă poate și Gem.
Ar fi grozav.
Bine.
Micul meu rechin
în habitatul ei natural.
Ai mei sunt norocoși că vă au. Mulțumesc că i-ați ajutat azi.
Pentru puțin.
Laura a reparat țeava stricată ca un profesionist.
- Ai ajutat la repararea unei țevi? - Sigur. Și am avut ucenici mai răi.
„Ucenic”, zici?
Cred că merit să fiu promovată coordonator sau…
Oare? Nu cred. Poate, dacă nu mâncai checul cu banane.
- Știam eu că v-a dat chec! - Nu pot să cred, m-ai pârât!
Gem, îmi pare rău. Eram rănită, aveam nevoie de zahăr.
Nici măcar nu-i ăla degetul!
În fine, Laura a fost de nădejde. Ești…
Ești norocos, Owen.
Trebuia s-o ia de soție pe loc. De asta am luat o hotărâre.
- Laura, mărită-te cu mine. - Da, am…
M-ai cerut deja, la balul Societății de Drept.
Nu, vreau să ne căsătorim aici. Acum.
În Emerald Rocks.
E Sapphire Cove.
În fine! Vorbesc cu conducerea, au timp într-o zi, două.
Nimic extravagant. Modest, dar elegant.
Familia și prietenii vor lipsi, dar dăm petrecere la întoarcere.
Owen, nu cred că e…
Chip te poate conduce la altar.
Ce zici, Chip?
Ce spontan!
- Încă un rând. - Imediat.
Nu cred că Chip ar vrea să…
Pe cine păcălim?
Eram la birou serile trecute,
după discuția noastră și mi-am zis:
„Laura mi-a fost alături în cele mai dificile cazuri.”
E deșteaptă. E superbă.
E o avocată a naibii de bună. E de păstrat.
Cred că-ți place mult insula, Owen.
Ești aici doar de câteva ore,
dar primele impresii trebuie să fie… impresionante.
Categoric. Dar n-aș putea locui aici.
Nu ți-ar plăcea viața pe insulă?
E cam mică pentru mine.
Dar fiecare cu gusturile lui.
Scuzați-mă. Trebuie să răspund.
E drăguț aici. S-o facem aici.
Spune. Da.
Hei, nu!
Vorbește mai rar.
Pare drăguț.
Da, pare foarte drăguț, Laura.
Adică nu pentru mine, dar cum zice el:
fiecare cu gusturile lui.
Nu e așa de obicei. E de la decalajul orar sau…
Decalajul orar? Da. Dar am înțeles ceva.
El nu poate trăi aici, iar eu nu pot fi șef de companie.
O fi bine pentru unii, dar eu n-o să trăiesc niciodată așa.
Nu e rău să ai pretenții de la tine.
Am pretenții de la mine.
Doar nu vreau să fiu forțat să devin ca el.
Dar voi o să fiți fericiți.
O să plec acum.
Noapte bună!
Păi… Vrei să discutăm despre ce s-a întâmplat?
Nu.
Poftim? E o nebunie.
De unde să știm că avea un cont în Insulele Cayman?
- Da, de acord cu tine. - Mulțumesc.
Hai să lămurim când mă întorc.
O zi. Lipsesc o zi și totul se duce de râpă.
Îți zic…
Ce e? Ce se întâmplă? Credeam că te vei bucura să mă vezi.
Bunicule?
Chip!
Ascultă aici!
Nu te așteptam înapoi deocamdată.
E o scrisoare scrisă de tine și Laura,
ca să cereți scuze că ați furat chec cu banane.
„Dragă dnă Bailey, Ne pare rău că s-a produs furtul
și vă cerem scuze din toată inima din partea gemenilor noștri malefici.
Sperăm că ne mai dați voie să ne jucăm cu cea mai bună prietenă a noastră, Gem.
Promitem să vă tundem peluza toată vara.
Cu sinceritate, gemenii malefici Chip și Laura.”
Nu e momentul potrivit.
Ce cauți aici?
Am venit mai devreme pentru petrecerea de ziua mea.
Și mi-am zis să…
Te ascunzi de prieteni?
Așa ceva.
Văd că ai fost la pescuit.
Undițele alea trebuie să aibă un milion de ani.
Am dus-o pe Laura.
Da. Și cum a fost?
Vrei să termini cu contractul?
Știu că vine ziua ta și că vrei să semnez, dar îmi pare rău.
Nu sunt omul tău.
Acum, că ai adus vorba…
Am mai zis-o și o s-o mai zic.
- Ești omul potrivit. - Ai trecut prin asta cu tata.
- Mai știi ce a ieșit? - Nu ești tatăl tău.
Și pe atunci era altfel.
Acum e cu totul altă companie.
Una pe care poți fi mândru s-o conduci.
Compania asta e viitorul tău.
Ce s-a întâmplat?
Oamenii se schimbă.
Lucrurile se schimbă.
Și Laura?
Mă întrebam dacă și de data asta v-ați plăcut.
Erați foarte fericiți împreună.
Ei bine, nu e așa. Nu.
Adică am…
Are un logodnic care abia a ajuns aici și…
Vrea să se însoare cu ea mâine.
- Ea l-a chemat aici? - Nu.
- I-a făcut o surpriză. - Serios?
Ei bine… Lucrurile se schimbă.
Trebuie să plec.
Lucrurile se schimbă.
Vreau…
Vreau ca soțul să-mi fie cel mai bun prieten.
Cineva cu care pot să trăiesc aventuri.
Mi se pare că…
acordăm prioritate carierelor față de orice.
Față de noi.
Doar despre asta vorbim.
Dacă dispare munca…
ce mai rămâne?
Dar pot să mă schimb. Pot să lucrez mai puțin.
Nu-i vorba de tine, Owen, ci…
de mine.
Încetasem să fiu eu însămi.
A trebuit să mă întorc aici ca să înțeleg cine sunt de fapt.
Îmi pare rău.
O să fii bine, prietene. Promit.
Karavi, verifici că au venit șervetele
și că bucătăria a primit legumele și mirodeniile?
- E aproape ora deschiderii. - Am înțeles, șefa.
E vreo urgență legată de desert de care n-am auzit?
Sunt variante pentru ziua lui Graham. Îi place ciocolata, da?
Îi place?
Gustă asta.
Încă îl citești?
Ai aflat cum să bagi ingineri în ședințe?
Nu-l semnez.
Chip!
- Mă bucur că te văd înainte să plec. - Pleci? Atât de repede?
Credeam că tu și Laura vă planificați nunta.
Am decis să luăm o pauză.
Nedeterminată.
Îmi pare rău să aud.
Da. E o fată grozavă și merită să fie fericită.
Și, sincer, părea foarte fericită aseară
vorbind despre chec cu banane și reparat țevi cu tine.
N-o mai văzusem așa.
În fine… Ai grijă, Chip.
Și tu.
Intră!
Am auzit ce s-a întâmplat.
Cum te simți?
Pot sugera un plan de acțiune?
Unu: mâncăm prăjiturile astea.
Doi: mergem la spa și profităm de reducerea mea de angajat.
Trei:
respiră.
Cred că aș putea pluti la nesfârșit.
A fost cel mai bun masaj din viața mea.
E exact ce-mi trebuia.
Mersi, Gem.
Cu plăcere.
Nu-mi vine să cred că petrecerea lui Graham e mâine.
Cred că am totul sub control.
Ziua lui Graham și termenul-limită pentru semnarea contractului.
Ce o să faceți?
Chiar nu știu.
Pare blocat.
Aș vrea să-i fac decizia asta mai ușoară.
N-o să plece de pe insulă.
De s-ar putea și una, și alta!
Asta e.
Nu s-ar putea tot odată, dar e posibil.
Gem, e genial.
Mă bucur că am ajutat.
Laura, ești trează?
Chip, ce faci acolo?
Eu…
nu știam dacă vorbești cu mine.
Ai vrea
să facem o drumeție în zori?
Pare o aventură.
Este o aventură.
Cobor imediat.
Ascultă, Laura…
scuze pentru alaltăseară.
E într-adevăr impresionant ce carieră ai și ce ai devenit.
Și uneori eu…
mi-aș dori să fiu și eu așa.
În fine, îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Încep să-mi dau seama că munca nu e totul.
Cred că întoarcerea pe insulă mi-a schimbat perspectiva.
Mă simt de parcă m-am întors acasă.
Are ceva locul ăsta, cred.
Insula asta ajută oamenii să vadă clar.
Probabil de la magia insulei.
Probabil.
Acasă nu e un loc.
E un sentiment.
Și încep să înțeleg ce mi-ai tot spus,
de ce nu vrei să pleci de aici.
Așa că mi-a venit o idee.
Tot de citit! Grozav!
Da, dar am adăugat o nouă condiție.
Dacă accepți funcția de președinte,
sediul companiei se va muta pe insulă.
Așa, nu trebuie să te muți și poți să-ți păstrezi fundația.
Laura…
Ar putea dura un an sau doi, dar cred că ar funcționa.
Ce părere ai?
Cred că rămân fără scuze.
Sunt înconjurată toată ziua de președinți, directori și Consilii de Administrație.
Recunosc un lider când îl văd.
Vrei să-ți folosești influența ca să faci lumea mai bună,
nu pentru câștig personal.
Știi ce raritate e asta?
Mai știu eu pe cineva.
- Ai lucrat toată noaptea la asta? - Da, sunt cam tocilară, deci…
Nu.
Ești uimitoare.
O, ce priveliște!
A meritat drumeția.
- Faceți loc! - Haideți! Avem multă treabă.
- Aparatură, atenție! - Descarci camionul?
Azi ai mai plănuit vreo aventură?
Așteaptă și o să vezi.
Atenție în spate!
Ce bine că ați venit! Am nevoie de ajutor.
- Toate bune? - Nu prea. Au venit florile.
Trebuiau să fie aranjamente tropicale, dar au venit așa.
Trebuie să supraveghez tot. E vreo șansă să puteți…
Să facem aranjamente?
Da, sigur. Cu plăcere.
Sunteți minunați.
Unde ați fost, oricum?
Chip m-a dus în drumeție și am privit răsăritul.
Ce romantic!
Nu, n-aș spune că a fost romantic.
Nici eu. Erau țânțari și…
Da, și a plouat.
- Da, a plouat un pic. - Mult.
Bine, apucați-vă de treabă.
Cine-i la deserturi?
Așa…
Deci…
Ce știi despre aranjamentele florale?
Nicio grijă, am foarte multe experiență în industria aranjatului florilor.
Gata.
Deci nici tu habar n-ai ce faci?
Deloc.
Bine. Așa?
Al tău e.
E de la birou.
Azi e termenul-limită.
Bună, Fiona!
Trăiește!
Da, trăiesc. Scuză-mă, am fost…
zăpăcită.
Am vești pentru tine.
Da?
Promovarea.
Simon a ieșit din cursă.
Trimite contractul semnat de Chip
până la 17:00 și ești ca și promovată. S-a înțeles?
Da.
Bine.
Deci…
E în regulă?
Am obținut promovarea.
Trebuie doar să le trimit contractul semnat.
Cred că e timpul să iei o decizie.
Chip, îl ajuți pe Karavi să mute fotoliul ăla, te rog?
Da.
Laura, tu pune fețele de masă, mută aranjamentele florale
și spune-mi că totul va fi bine.
Totul va fi bine.
Bine.
Tu ești bine?
Nu chiar.
Dar o să fiu.
Haide!
Așadar,
la ora 19:00 veți fi în dispozitivul întâi,
împărțind băuturi și aperitive.
Apoi, la 19:30,
treceți în dispozitivul doi, pentru servirea cinei.
Va fi cea mai frumoasă seară organizată în complexul ăsta. S-a înțeles?
Da, dnă.
Să trăiți! Adică recepție.
E aproape gata.
- Trebuie să fie perfect. - De ce oare?
Doar nu-ți riști promovarea.
- O să-ți stea bine în costum. - Mersi.
Bine. Da, sună grozav.
Tu…
Sau…
Hai să facem proba de lumini și sunet.
- Acum? Nici nu s-a întunecat. - Da, dar fă cum îți zic.
Chip! Laura!
Facem o probă de lumini. Mergeți pe ringul de dans?
Vă rog, e important.
Pe bune?
Semnal lumini.
Semnal sunet.
Haideți, dansați!
Împreună!
Bună!
Cred că funcționează.
Deci…
O să fii asociat. Îți dorești asta?
Păi…
E tot ce mi-am dorit vreodată.
Ani de zile de muncă grea. E…
E ce am visat.
Da, înțeleg.
Și o să-ți permită să schimbi ceva?
În primul rând, eu o să decid.
Nu trebuie să mai fac acrobații.
Asta-i bine.
O să te facă fericită?
Nu știu.
Mi-a plăcut mult să fiu acasă.
Nu-ți face griji.
Cum spunea o fată frumoasă,
„acasă e un sentiment, nu un loc”.
Așa că…
Sunt sigur că o să fii fericită oriunde. Doar că…
Mi-aș dori să fie aici.
Dar tu?
Ești gata să fii cel care erai destinat să fii?
Sincer…
Sincer, nu știu.
Atunci hai să fim aici.
Acum.
Neștiind ce să facem.
Împreună.
Ești bine, băiete?
Nu trebuia să primești oaspeții?
Mi-am zis să mă relaxez puțin înainte să înceapă lingușeala.
Azi e termenul-limită.
Ce ai hotărât?
Laura a adăugat o clauză.
Ce zici de asta?
Vrei să muți sediul, văd.
Bine.
Trebuia s-o fac cu ani în urmă.
Și ce zici ca Laura să continue să ne furnizeze servicii juridice?
Grozav.
Și?
Și am destul de multe idei pentru viitor.
N-o să promovez aceleași politici care au condus compania atâția ani.
Vreau schimbări.
Aș zice că e momentul potrivit pentru o restructurare.
Am încredere în tine.
Întotdeauna am avut.
N-ai renunțat niciodată la convingeri.
Și vreau să faci din compania asta
exact ce crezi tu că trebuie să fie.
Va fi compania ta.
După regulile tale.
Asta mi-e dorința.
Știi ceva?
La mulți ani, bunicule!
Voi încerca să te fac mândru.
Mă faci deja.
E aproape ora 19:00.
Toată lumea în dispozitivul întâi. Începem.
Dacă vrei noutăți, mă tem că n-am.
Laura!
Glumești? Ai reușit.
A semnat?
Da, a semnat. Chip e noul președinte al Finley Developments.
Ne-au trimis contractul. Era cam pătat și boțit.
Ce ați făcut acolo?
Lasă, nu contează. L-a semnat.
Felicitări, Laura!
Bun venit printre asociați.
Mulțumesc, Fiona.
E… minunat.
Trebuie să te întorci la San Francisco în seara asta.
Trebuie să organizăm imediat achiziția, acum că ești acționar asociat.
Astă-seară?
Da. E vreo problemă?
Bună seara!
Bun venit!
Semnal șampanie.
Recepționat.
Karavi, dă muzica o idee mai tare.
Să pună mai puține condimente.
Ce e cu invitatul de onoare?
Vulturul a aterizat.
La mulți ani, Graham!
- Arăți foarte dichisit. - Mă bucur să vă văd.
Împreună.
- Scuzați-mă. - Sigur.
Uite-l pe băiatul meu.
Arăți ca un bărbat pe cale să facă lucruri mărețe.
Nici tu n-arăți rău la patru ace.
Laura!
Văd că ți-a priit insula.
La mulți ani, dle Finley!
Da, a fost exact ce îmi trebuia.
- Nu rămân, dar… - Laura.
Eu…
Aud că trebuie să te felicit.
Ai în față noul președinte Finley Developments.
- Șampanie, acum! - Recepționat. Vine.
Mulțumim.
Felicitări, Chip!
Perfect!
Mulțumesc, Laura.
Știam eu c-o să-l convingi.
Fără îndoială că se grăbesc să te promoveze.
Da. Vor să mă mișc cât mai repede.
Ceva despre cumpărat acțiuni.
Astă-seară chiar.
Mi-au luat bilet la ultimul zbor.
În seara asta?
Mi-e teamă că nu pot rămâne. Ar fi bine să-mi fac bagajele.
O seară minunată!
Treizeci de minute până la servirea cinei.
Bună!
Faceți loc!
- Bună seara. - Ai întâmpinat VIP-urile?
Da și le-am trimis coșuri de fructe în camere.
DJ-ul știe să nu se abată de la lista stabilită?
Da, dar am telecomanda asta la nevoie.
M-am asigurat că meniul conține ce-i place lui Graham.
Iar băuturile și aperitivele sunt distribuite constant până la cină.
Luminile se vor estompa la ora 20:00,
înainte de artificii.
Ei bine…
Se pare că ai coordonat perfect totul.
Aproape.
Se pare că porți un ecuson greșit.
Cred că ăsta e mai potrivit.
N-o să regreți!
Chiar o lași să plece așa?
Să știi că am citit contractul ca să mă apropii de ea.
Acum că l-am semnat, am alungat-o.
Nu doar pentru contract am adus-o aici, să știi.
După atâția ani, am înțeles că munca nu e totul.
O iubești.
Și ăsta-i…
Începutul și sfârșitul a toate.
Pleacă, bunicule.
- Din nou. - Încă n-a plecat.
Acum e asociată la o firmă importantă de la oraș.
Iar tu ești noul președinte al unei companii mari.
Lumile voastre nu mai sunt chiar atât de diferite.
Trebuie doar să faci ce simți că e bine.
Aici.
Și am găsit asta în baracă.
E harta comorii noastre. Colierul.
Poate că trecutul e exact ce-i trebuie Laurei.
Bunicule!
Îmi trebuie o lopată.
Taxiul ajunge imediat.
Chip o să fie trist că te-a ratat.
Petrecerea a fost perfectă.
Ești uimitoare!
Știam c-o să fii manager general.
Și e mai bine așa.
Cu Chip.
Nu pot să cred că pleci.
Îmi va fi tare dor.
- Trebuie să răspund. - Bine.
- Pa, Gem! Deja mi-e dor de tine. - Pa!
Fiona.
Anunță-mă de cum aterizezi.
Trebuie să ne apucăm imediat de acte.
Trebuie finalizate anunțul promovării și materiale de marketing.
Și, sigur, o să vrem să te prezentăm clienților importanți.
O să lucrezi din zori până în noapte.
Întâi vreau să implementez planul pentru firmele locale.
Întâi politica, Laura.
Trebuie să întâlnești directorul financiar Parker Industries.
Apoi trebuie să luăm masa cu Gibson Incorporated.
Sunt noi pe piața farmaceutică și își caută echipă juridică.
Ăsta-i doar începutul.
Acum că ești asociat, va trebui să faci ceva acrobații.
Acrobații?
Ca asociat, faci politică. Știi cum merg chestiile astea.
La aeroport, dră?
- Perfect! - Gem.
Unde e Laura?
A vrut să-și ia bun-rămas. Nu te-a găsit.
A plecat.
Ai dezgropat-o acum?
Vai, Chip!
Nu era acolo.
De unde știai?
Fiindcă a fost mereu aici.
Nu înțeleg.
Cum…?
Când am îngropat caseta,
m-am întors.
Nu suportam să plec fără el.
Fără o amintire de la tine.
L-ai purtat atâția ani?
E talismanul meu.
Chip,
am terminat-o cu acrobațiile.
Vreau să-mi înființez firma mea.
Aici.
Pe insulă.
Vreau apusuri,
plimbări călare și aventuri.
Și vreau să am alături cel mai bun prieten.
Ce părere ai?
Ești prietena mea.
Și te iubesc, Laura.
Și eu te iubesc.
Semnal artificii.
Subtitrarea: Georgeta Huzum