Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX A FOX 2000 PICTURES UVÁDĚJÍ
PONDĚLÍ
Co papáš?
- Hádej. - To neuhádnu.
- Ale určitě jo. - Jak to mám vědět?
- Co je dneska za den? - Pondělí.
Nedělní večery patří pizze. Takže jíš zbytky pizzy.
Jo, a ať ti táta sežene dýni.
Už je to tu zas. Dýně, kam se podívám.
- Tak jo. - Prima.
- Zavolej mi tátu, zlatíčko. - Roznáška.
Tati!
- Ahoj, holka. - Ahoj.
Řekni mi něco hezkýho.
Něco hezkýho.
- S tou 101 jsi měl pravdu. - Jak to?
Ti Russellovi jsou bílí jako sníh.
Taková je tahle čtvrť.
- Kdo se stěhuje po jednom dni malování? - Říkalas, že je dům v dobrém stavu.
Kéž bys tu byl.
- Tohle nikomu nepomůže. - Můžu trestat sama sebe.
Jen do toho. Ale jsi v tom sama. Já nehraju.
Řekni mi, ať jdu ven.
Proč by zrovna dnešek nemohl být dnem, kdy půjdeš ven?
Tak copak je v ulici nového?
Kam zmizel ten uštěkaný pes?
Myslela jsem, že budeme mluvit o lécích.
Později.
Nechcete se posadit?
- Takže se to vyřešilo? - S tím psem?
Asi ho začali brát dovnitř.
- A nahlásila jste to nakonec? - David mi to vymluvil.
On na tom byl stejně hůř. Dole to bylo slyšet víc.
Takže… Asi s někým promluvil.
Nenásilné řešení.
Už mi to děláte zase.
Že se ptám na sousedy?
Je vám to nepříjemné?
Já jen nevím, co tím sledujete.
- Co ta modlitební skupina? - Žádná změna.
A vědí o tom, že je sledujete?
Opravdu chcete řešit zrovna tohle?
A co 101?
Vypadá to, že už se nastěhovali. Kolik za to dali?
Pět a půl. Chtěli po nich šest.
- Co jsou zač? - Russellovi.
Alistair a Jane. Podle makléřky jsou z Bostonu.
Kde na to vzali?
On je prý bankéř.
Ale na netu o nich nic není.
Jistě na to přijdete.
O co vám sakra jde, Karle?
Zvědavost je příznakem ústupu deprese.
Takže špehování sousedů je prevence sebevraždy?
Řeknu to takhle.
Po pokusu o sebevraždu ztrácíte právo o ní žertovat.
V týdnu mám supervizi u doktorky Kennerové.
Posledních deset měsíců jste nevyšla z bytu.
Můj optimismus ji asi překvapí.
Promluvme si o Elevanu.
Teď když jste omezila pití, jak to vypadá s vedlejšími účinky?
Myslím, že to přeháníš.
Cvokařku dělám patnáct let. Poznám hrozbu, když ji slyším.
Je na tvé straně, holka. Díky němu tady ještě jsi.
S kudlou v zádech se těžko dá mluvit o terapii.
Dochází každý týden, bez výjimky. Od samého začátku.
Ne, chce mě jenom ovládat.
- Fakt? - Jo.
Četls o Elevanu? Mrkni se na vedlejší účinky.
Nesmí se kombinovat s alkoholem.
To říkají vždycky.
Sakra!
Ano?
Bydlím hned naproti.
A?
Máma vám posílá tohle.
Omlouvám se.
- Na návštěvy nejsem připravená. - Aha, dobře.
A co s tím mám teda dělat?
Tak prostě…
Zatlač do dveří.
- Dobrý den, jsem Ethan. - Ahoj.
Ahoj. Anna.
- Bydlím hned naproti. - Ano.
Omlouvám se. Nemáte ráda návštěvy.
Ne, v pořádku. Jen jsi mě překvapil.
Vlastně ani nejsem návštěva. Jsem spíš něco jako soused.
Levanduli miluju.
Máma vám to poslala už před pár dny.
To já bych vám měla dát dárek na přivítanou.
Mám rád kočičí jazýčky.
Promiň, kámo, rybí prsty to nejsou.
Líbíš se mu.
Ne.
- Jak se ti líbí nový dům? - Chybí mi ten starý.
Ale museli jsme z Bostonu pryč.
To jsou vaši…
Myslíš rodina? Ano.
Jsou doma?
Ne, nebydlí tu. Žijeme odděleně.
Kolik jí je?
Osm.
A tobě?
Za šest měsíců mi bude šestnáct.
Teda za pět.
Čím se živíte?
Jsem psycholožka. Pracuji s dětmi.
Vážně?
Vážně.
- Zajímavé. - Proč je to zajímavé?
No, určitě je to zajímavější než pracovat třeba v Taco Bell.
- Na co děti potřebují psychologa? - Ty vážně nevíš, proč ho potřebují?
Ne. Chápu, že ho potřebují. Ale proč?
Proč děti, co chodí k vám, potřebují psychologa?
Z různých důvodů.
Střílení ve škole nebo šikana?
Nemusí to být až takové drama. Některé mají deprese nebo trpí úzkostí.
Jiné se třeba jen těžko přizpůsobují novému prostředí.
Z okna svého pokoje vidím na váš dům.
Teda normálně.
Teď vidím z toho vašeho svýho tátu.
Jsi v pořádku?
Jo.
Určitě?
Ne, to nic, já jen…
Hej.
Mně to můžeš říct.
Nikoho tu neznám.
Znáš mě.
Moc ne.
- No, ale mohl bys. - Vážně?
Můžeme se přátelit?
Jistě.
Páni. Máte tu spoustu filmů.
Až moc. Říká můj manžel.
Já myslel, že žijete odděleně.
Máš pravdu, ale i tak je to můj manžel.
Klidně si půjč, co chceš.
Jak jde o telku, je táta dost pruďas.
Měj se, Pancho.
Mrzí mě, že na tebe mám alergii.
Proč jsi nic neřekl?
Nechtěl jsem ho urazit.
On to tak neprožívá.
Dobře.
Tak jo.
- Užij si to. - Díky.
- Uvidíme se? - Jo, uvidíme.
…v neskutečně prosté komunitě bez povědomí o slušném chování,
nebo trpíte běžným femininním klamem,
že jste jako žena osvobozena od pravidel civilizovaného chování.
Chování…
Možná obojí.
Možná. Ale chci vám něco ukázat…
ÚTERÝ
Jedu do Brooklynu.
- Potřebuješ něco? - Dobře. Ne, díky, jsem v pohodě.
Určitě? Vynést odpadky?
- Tak jo. Než mi utečeš. - Dobře.
Víš, Davide, už tu bydlíš tři měsíce. Nemusíš být tak formální.
- Klidně používej schody ze suterénu. - Nerad bych tě vyděsil.
Je tu tma. Mám vyměnit žárovky?
- Mám ráda šero. - Dobře.
Dneska je Halloween.
Jak to provedem, když nevystrčíš nos?
Mám ti nakoupit sladkosti?
Nechci nic rozdávat. Zhasnu a budu dělat, že nejsem doma.
Tak necháme misku s bonbóny u vchodu a děti si samy…
Byly by do minuty pryč, a nakonec by zmizela i ta mísa.
A co třeba miska jablek? Ty asi nepůjdou moc na odbyt.
Jaký to pak má smysl?
Jo. Dobrá.
- Užij si to. - Jasně. Pěknej Halloween.
Vraťte se v mysli zpět do svého dětství.
Bylo šťastné? Koho jste tehdy znal?
Něco mě děsí…
Ale nevím co.
Nemá to smysl.
Někde jste žil. Měl jste matku. Byl jste milován, měl přátele.
Ano.
Padejte od mého domu!
- Tamhle! Na ni! - Hej!
- Tohle je můj dům! - Na ni!
Zdravím.
Budete mě muset přesvědčit, abych nevolala záchranku.
Ne, nedělejte to.
Víte, kdo jste? Víte, co je za den?
Jo, jsem Anna. Je Halloween.
Kolik vidíte prstů?
- Tři. - Dobře.
Jste v pořádku. Budete v pořádku.
Zkuste dýchat.
Byla jsem naproti, když ti smradi začali házet vajíčka
a vy jste žuchla.
Jste Jane Russellová.
Proč myslíte?
Váš syn se tu stavil. Ethan.
Posaďte se, kdyby to byl otřes mozku.
Ježíš, tady je tma. Omdléváte často?
Neomdlela jsem.
Ale něco na ten způsob.
Nemůžu ven.
Nebyla jste venku.
Ne, mám záchvaty paniky.
A kdo ne? Nate, dejte si kapku brandy.
Trpím agorafobií.
Nemůžu chodit ven.
Trčíte v tomhle podělaným baráku.
Bože. Nemohla bych trčet v takovým domě.
To je váš manžel?
Můj nájemník. Bydlí v suterénu.
No a co děláte celej den? Pracujete?
Bože, jsem strašně zvědavá.
Měla bych jít.
- Chcete, abych šla? - Ne.
Ne. To je dobrý. Jsem v pořádku.
Radím lidem.
Radíte lidem?
Aha, takže cvokařka.
Tak to koukám.
- Jste vdaná? - Žijeme odděleně.
Děti?
Moje dcera Olivia je se svým otcem.
- Drsný. - Jo.
Jo. Žít bez svýho dítěte musí být fakt těžký.
Mluvím s nimi každý den.
Jo, ale stejně…
Není to stejný, jako kdyby tu byli, ne?
Ještě lok, prosím.
- Chcete jít ven? - Já už cvokaře mám.
Dobře. Chápu. Tak jo, promiňte.
- To zní fakt rozumně. - Jo.
Chápu.
Jo.
Snažila jsem se vyjít ven aspoň pod deštníkem.
Zatím se mi to nepodařilo.
To dáte. Určitě to zvládnete.
Vidíte, že se neptám, proč jste taková?
- Jaká? - Agorafobička.
Mám úzkosti. Trpím úzkostnou poruchou.
Pancho.
- Takže… - Pancho!
Páni, všechny ty prášky jsou na to?
K čemu je třeba tenhle? Ten růžovej.
To je Inderal.
- Betablokátor. - Jak to víte?
Je to napsaný na lahvičce.
Ty byste určitě neměla míchat s alkoholem.
Děkuju za tu svíčku.
Přinesl ji Ethan. Díky.
Aha, jasný, změna tématu.
Nějak jsem si hnula krkem.
Je to hodný kluk.
- Podívejte. - Je roztomilý.
Jo. Můj kluk. Můj malej chlapeček.
Když máte děcko, říkáte, že je to váš kluk, chápete?
Že je váš a patří jenom vám.
Ale doopravdy je to jinak.
- To my patříme jim. - Přesně.
Přesně. My patříme jim. Možná jste takhle nikdy nikomu nepatřila.
Myslela jste, že patříte svým rodičům. Z toho jste vyrostla.
A určitě jste nepatřila manželovi. A pak přijde děťátko a má jen vás.
To vám nemusím říkat.
Krásné náušnice.
Díky, jo. Dárek od dávného přítele.
A manželovi to nevadí?
Pochybuju, že o tom ví.
Má problémy s důvěrou.
Proč to?
- To nevím. - Vážně nevíte?
Ne. No tak! Nevím. Ne…
Kdo ví, proč to tak má?
Je to fajn chlap, dobrej táta. Je jenom, víte…
upjatý. Rád druhé ovládá a…
já mám zase svý,
ale mám to pod kontrolou.
Ale někdy mezi ně musím vlítnout…
a mám strach o Ethana, protože je citlivý.
Rodina. Komplikovaná věc.
Proč je vaše rodina komplikovaná?
Podívejte.
- To je úžasné. - Jo. Originál od Jane Russellové.
- Vidíte, jak jsem změnila téma? - Jo.
Jo, nevíte, s kým máte tu čest.
Vyzývám vás…
Haló?
Tady Alistair Russell. Právě jsme se nastěhovali naproti do 101.
Zatlačte do dveří.
Nerad vás obtěžuji. Jen jsem chtěl vědět…
Napadlo mě, jestli vás dnes nenavštívil někdo z mé rodiny.
Ne.
Ne, byla jsem tu sama.
Dobře, díky.
Omlouvám se za vyrušení.
Děkuji vaší ženě za tu svíčku.
Ethan mi ji přinesl. Už dávno.
Fajn.
STŘEDA
Tísňová linka, jak vám mohu pomoci?
Myslím, že je někdo v mém domě.
- Jakou máte adresu, madam? - Západní 121. ulice 104.
- Pardon. - To jsem já, David.
- Jste v pořádku? - Ano, omlouvám se.
- Madam? - Je to jen známý.
Falešný poplach. Pardon.
Já zvonil. Už před půl hodinou.
Taky jsem uklidil ty vajíčka venku.
Co hledáš?
Pomáhám chlápkovi odnaproti vybalit krabice a uložit věci.
Napadlo mě, že máš řezák.
Ty jsi hodinový manžel? Já myslela, že jsi zpěvák a skladatel.
Proto i hodinový manžel.
- Víš, že tu máš plíseň? - Jo, to vím.
Davide, vrať se dovnitř.
Davide?
Sakra!
Na tu střechu bude potřeba profík. Je to nebezpečný.
Někoho seženu.
- Jsi v pohodě? - Ano.
Pro koho naproti pracuješ?
Pro Russella.
Ty ho znáš?
- Jak tě našel? - Rozvěsil jsem letáčky.
Ne!
Alistair Russell. Západní 121. ulice.
- To je trvalé bydliště? - Ano.
- Pro zaslání čísla stiskněte jedničku. - Ach bože.
Haló?
- Ethane. Tady Anna odnaproti. - Dobrý den.
Děje se u vás něco? Slyšela jsem výkřik.
Ne, v pohodě.
Slyšela jsem někoho křičet. Tos byl ty?
Ne. To nic.
Jsi v pořádku?
On jen… Nic se neděje.
Ethane, potřebuješ pomoc?
NEZNÁMÉ ČÍSLO
- Haló? - Ano.
Volala jste?
Dobrý den, tady Anna Foxová odnaproti.
Ano?
Právě jsem slyšela někoho křičet, tak volám, abych se ujistila…
Pardon, cože jste slyšela?
Křik. Výkřik. Asi před minutou.
Výkřik?
Ano, z vašeho domu.
Omlouvám se, ale jsem tu jen já a syn a nikdo z nás nekřičel.
Slyšela jsem…
Ahoj, tady David, momentálně tu nejsem. Zanechte vzkaz a já se vám ozvu.
Davide?
Co se děje?
- Slyšel jsi ten křik odnaproti? - Ne.
- Je to tak pět minut. - Poslouchal jsem hudbu.
- Tys neslyšel nikoho křičet? - Nikoho jsem neslyšel.
Omlouvám se.
Pojď dál.
Dáš si něco? Třeba k jídlu?
- Ne, jsem v pohodě. - Vážně?
Ethane, co se to u vás děje?
On není zlej.
Je jen ve stresu. Nahromadí se a musí ven.
- To je dobrý. - Není. To neříkej.
Prostě není.
Už musím domů.
Neměl jsem sem chodit. Promiňte.
Ne, počkej.
- Mrzí mě to. - To nic.
Proč jste na mě tak hodná?
Protože děti se musí chránit.
Pardon. To ta kočka.
Dám ti svoje číslo.
Je máma v pořádku?
Jo, asi jo.
- Musí být na jeho straně. - Dobře.
Tak jo, poslyš.
Ethane?
Poslyš, Ethane… ať se u vás děje cokoli,
jak chce zlého, tady jsi v bezpečí.
Jsi vždy vítán.
- Vždycky. - Jo.
Člověk nikdy neví, co udělat, aby to bylo správně.
ČTVRTEK
Zavolat sociálku? Všechno by popřel.
- Chceš radu? - Ne.
Nekoukej cizím lidem do oken.
Podle Karla mi zvědavost svědčí.
Podle tebe se tě snaží ovládat.
A podle tebe s tebou můžu mluvit kdykoli.
- Všechno v pořádku, Anno? - Co se děje?
Nechala jste mi vzkaz.
Ne, to si nemyslím.
Kdybych to uměl, přehrál bych vám ho.
Copak děláte?
Pozoruji Davida, jak odjíždí.
Takže se bavíte?
Vypadá to, jako by utíkal.
Dám vám jiné číslo, Anno.
Nerad bych zmeškal váš hovor, když teď přecházíme na nové léky.
Mrcho.
Proto chodíte k těm procesům?
Ne. Váš případ mi připomněl případ mého otce.
Vím, že nezabil…
Zlobivá holka.
Je 9:50…
Díky.
Nekoukej cizím lidem do oken, Pancho.
Dostanete injekce, po kterých vám ztuhne obličej.
A teď zavřete oči.
Bude to v pořádku, Vincente. V pořádku.
Zadrž dech a modli se.
Kde mám mobil?
Kde ho mám? Vzpomeň si.
Kde jsi?
Jen do něj, Jane.
Zavřete oči, budete v pořádku.
Kde je ten mobil?
Davide?
- Tísňová linka. - Mou sousedku Jane právě pobodali.
Pomalu, madam. Jak se jmenujete a kde jste?
Jsem Anna Foxová. Anna.
A kde jste?
Západní 121. ulice 104.
- Stodvacátá první? - 121. Ano.
Tvrdíte, že sousedku pobodali?
Právě zhasnul světla.
Kde je teď vaše sousedka?
- Je naproti přes ulici. A… - Máte její adresu?
Ano. Západní 124. ulice 104.
Počkat, říkáte 124. ulice?
Stodvacátá první!
Pomoc je na cestě, madam.
- Zachovejte klid. - Dobře.
Jste teď se sousedkou?
Bydlí přes ulici. Už jsem to říkala. Neposloucháte mě!
Anno! Madam. Anno, pobodala jste svou sousedku?
Pomoc!
Jane. Už jdu, Jane.
Už jdu, Jane. Už jdu!
Už jdu, Jane.
Zdravím.
Detektiv Little, policie. Rád bych vám položil pár otázek.
Co děláte v mém domě?
- Máte nájemníka. Je doma? - To nevím.
- Vaše dcera? - Je tady?
Je se svým otcem. Co je s Jane?
Zdravím.
- Co se děje? - Není vám nic?
Co ten tady dělá?
Pan Russell tvrdí, že se mýlíte…
Mou ženu neznáte.
Jednou mi pomohla. Strávily jsme spolu večer.
Ne, to si nemyslím.
Sám ji tady sháněl.
Hledal jsem svého syna, ne ženu. A tvrdila jste, že tu nebyli.
Lhala jsem. Hrály jsme karty.
Proč jste lhala?
- Proč? - Bála jsem se, že ji potrestáte.
- Kvůli hraní karet? - Na tom nezáleží.
Jde o to, že k ničemu nedošlo.
- Ne. Vím, co jsem viděla! - Všichni jsou v pořádku.
Přiblížila jsem si to foťákem.
- A máte fotku? - Nemám!
Přiznala se, že nás špehuje.
Proč jste to nevyfotila?
Hlavní je, že se nikomu nic nestalo, ne?
A kde tedy je?
Kde je Jane?
Pardon, ještě se neznáme.
Jsem Jane Russellová.
To není Jane.
Přísahám, že jsem.
Ne, to tedy nejste. To není Jane. Jane znám. Byla u mě.
To je absurdní.
- To je Jane Russellová. - Přiveďte Ethana.
Jste v pořádku, dr. Foxová?
Řekni jim to.
Mou matku jste nikdy neviděla.
Tak jsme se pobavili.
Uvidíme se na sousedské párty.
Včera jste volala na tísňovou linku kvůli narušiteli v domě?
Ne. Teda ano.
Ale to byl omyl.
Falešná hlášení jsou trestný čin.
Děkuji, detektive.
Budete v pořádku, dr. Foxová?
Kdybyste cokoli potřebovala, zavolejte. Ve dne v noci.
Mám čtyři děti. Takže nespím.
Opatrujte se.
Pročs to nevyfotila?
Snažila jsem se jí pomoct. Nesháněla jsem důkazy.
Taky mi nevěříš?
- Jsem na tvé straně. - Nezní to tak.
Ale chápu, proč ti nevěří oni.
- Protože nemám fotku? - Nejsi zdravá.
A nevím, jestli se to lepší.
PÁTEK
VYHLEDAT – JANE RUSSELLOVÁ
MANŽELKA ALISTAIR RUSSELL
GENERÁLNÍ ŘEDITEL FIRMY ATKINSON
Atkinson, New York.
Zdravím, sháním Alistaira Russella.
- Tady Shelly. - Zdravím, Shelly.
Sháním Alistaira Russella a Joan říkala, že byste mi mohla pomoci.
- Nepracuje tu. - Měli ho přeložit na Manhattan.
Ano, ale ne k nám.
On z Atkinsonu odešel?
Zkuste zavolat do Bostonu. Nic moc o tom nevím.
Nemohlo to být tak dávno.
Zavolejte si do Bostonu.
POKROČILÉ VYHLEDÁVÁNÍ
„Mé srdce je zlomené navždy, ale mši za Pam
rozjasnily překrásné povzbuzující dopisy a zprávy
od kolegů z firmy Atkinson.
Děkuji, Alistaire Russelle.“
„Děkuji, Alistaire Russelle“?
Pamela Nazinová.
MRTVOLA ŽENY NALEZENA V BROOKLINU U BOSTONU
„Pamela Nazinová, 47, z vedení firmy Atkinson Group v Bostonu,
byla ve čtvrtek ráno nalezena mrtvá na parkovišti…“
- Steve Runyan. Přejete si? - Zdravím, Steve. Tady Carol.
Volám ohledně ověření některých informací k pojistné smlouvě.
- Dobře. - Pracujete na personálním?
V Bostonu ne. Velká firma, malá pobočka. Volejte New York.
Ale oni mě odkázali na vás.
O koho se jedná?
To je Inderal.
Pamela Nazinová.
„Dle policie se Pamela Nazinová zřítila z terasy svého bytu v šestém patře.“
Promiňte.
Ne, to nic. Znal jsem ji, možná vám pomůžu.
Jaká byla její pozice?
Asi výkonná asistentka.
Čí asistentka?
Svého šéfa. Alistaira Russella.
Pracuje tam pořád?
Proč se ptáte?
Mám tu jeho adresu. Vím, že přesídlil na Manhattan.
Ano.
Bylo to krátce po skonu paní Nazinové.
Když to víte, proč se na to ptáte?
Já jen… V takovýchto případech…
Řešíme otázky příčiny smrti. Chceme…
Tak mi dejte číslo a já vám zavolám zpět.
Jo, můj kluk.
Když máte děcko, říkáte, že je to váš kluk,
že je váš.
Davide?
ODPOVĚZTE OBRATEM
VÝBOR PRO PODMÍNEČNÉ PROPUŠTĚNÍ MASSACHUSETTS
Co tady děláš?
Prokrista.
- Hledala jsem tě. - Co je to?
Hrabeš se mi v poště?
- Omlouvám se. - Neskutečný.
Klepala jsem. Chtěla jsem se tě na něco zeptat.
A na co? Tady mě máš, tak o co jde?
O Jane.
Viděls ji? Tu ženu odnaproti?
- Jane? - Russellovou.
- Ne. - Pracovals pro ně.
Pro pana Russella. Jeho ženu neznám.
Mám ti dělat i poslíčka?
Tak mu zavolej, Anno!
Nebo ještě líp, dojdi se tam podívat. Ne?
- Vypadáš rozzlobeně. - A proč asi, Anno?
Ano, jsem v podmínce.
- Co? Chceš si to přečíst? - Leželo to tu.
Porušil jsem podmínku. Mám být ve Springfieldu v Massachusetts.
- Dobře. - Ne, to není dobře!
Šlo o rvačku v baru.
Špatná chvíle, špatné místo. Napadli mě a já se bránil.
Bože!
Neměla jsem sem chodit.
Snažím se to vyřešit.
Ráno mám v Connecticutu schůzku.
- Dobře. - Vyřeším to.
Co kdybychom předstírali, že se to nestalo?
Takže v pohodě?
Jo.
Dej mi pár dní, a já to vyřeším.
Davide, no tak, jedem!
Musíme to probrat.
Myslím, že víte, kdo volá.
Přestaňte nás špehovat, nebo zavolám policii.
Pancho?
SOBOTA
Pancho?
Davide?
Pancho?
Hej! Co děláš tady dole?
Chudáčku, byls tu celou noc.
Jak ses sem dostal?
Krásné náušnice.
Díky, jo. Dárek od dávného přítele.
- Nechceš si povídat? - Nemám čas.
- Nesmím říct svůj názor? - Netrpím bludy.
Tak postupně.
Nejdřív ten kluk, pak ta vražda. A k tomu ta ženská v Bostonu,
náušnice a tvůj zatracený miláček David.
- Skončils? - A uprostřed všeho ty.
- Dost. - A navíc ty pilule.
Běž někam.
Nevěstí to nic dobrého.
- Nech to být. - Nemůžu.
- Proč ne? - Nevím. Nejsem taková.
Kéž bych mohla, ale nejde to.
Ostatní to dokážou. Já ne.
Kde je tvoje máma?
Přestaňte. Dost.
Ethane? Proč mi lžeš?
- Nemůžete na mě řvát na ulici. - Řekni mi pravdu.
- Mou mámu neznáte! - Lžeš a víš to.
- Jste zmatená. - Vím, co jsem viděla.
- Nevíte. Mýlíte se. - Vím, co jsem viděla!
- Nevíte! - Vyprávěla mi o tobě.
Nechte toho!
Proč kvůli němu lžeš?
Ethane. Proč ho chráníš?
To nesmím říct.
Padej domů!
Nemůžete ho bít.
Doteď jsem to snášel, paní Foxová, my všichni.
Ale tady to končí!
Váš vztah s Ethanem je nevhodný.
Je to mladý muž!
Je to kluk! Ještě mu nebylo šestnáct, a vy jste dospělá žena!
A k tomu jste úplně mimo!
- Zavolám policii! - Jen do toho.
No tak. Rádi si vás poslechnou.
Opilou, doma zašitou feťačku s kočkou!
Vy…
Serete se do nesprávný rodiny.
Držte se od mýho kluka dál!
Prosím!
NEDĚLE
JANE RUSSELLOVÁ
Nate. Váš kocourek.
S malým čumáčkem. A nádherné květiny.
Je to krásné. Plné naděje.
HADEJKDOANNO@GMAIL.COM BEZ PŘEDMĚTU
Máš něco s pacičkou?
Máš tam něco?
Pancho, copak je?
To nic.
Netušíte, kdo vám to mohl poslat?
Ne, můj nájemník David je jediný, kdo má klíč.
- Dobře, a kde je? - To nevím.
- Máte s ním potíže? - Ne, já…
- Nahoře nic. - Vidíte, vzduch čistý.
- Můžete ten mail vysledovat? - Cože?
- Nějak? - Gmail vystopovat nelze.
- Mohla jste si to poslat sama. - Spím tam.
Nebo to předstíráte.
Na té fotce spím. Co to má být?
Doktorko Foxová, nic nenasvědčuje tomu, že by tu někdo byl.
- Nic nechybí. - Dveře i okna neporušená.
Někdo byl u mě v domě. Ukázala jsem vám důkaz.
Volala do mé kanceláře v Bostonu. Víte to?
- I k nám domů! - Pane Russelle.
- Proč vás vyhodili? - Špehuje nás!
- Vlákala mého syna k sobě domů! - Ten chlap je násilník.
- Obtěžuje mého syna. - Uhodil ho. Uhodil svého syna.
Trpí bludy.
Ethan i Jane to říkali a já ho viděla.
Tohle je Jane!
Jste alkoholička, feťačka a všechno si vymýšlíte.
Málem bych vám věřila, ale pak jsem našla tohle.
- Co je to? - To nakreslila a podepsala vaše žena.
A pak že trpím bludy, sráči.
Hej!
To jste vy.
Byla tady. To je důkaz.
Tohle nic nedokazuje. Jen to, že jste mimo.
Co se děje?
Dveře byly dokořán.
- Co jste zač? - Bydlím dole.
To je můj nájemník David.
Máte příjmení, Davide?
Ne. Jen David. Jako Sting.
Winters. Jmenuje se Winters.
Vlastně jen Winter. Bez toho S.
Kde jste byl včera večer?
V Connecticutu. Za prací. Proč?
Dr. Foxovou někdo ve dvě ráno vyfotil ve spánku a foto jí poslal mailem.
- Někdo se sem vloupal? - Jak víme, že to bylo včera?
Dosvědčí vám někdo ten včerejšek?
Jo. Ta dáma, se kterou jsem byl.
Chci její číslo.
Klidně jí zavolejte. Jmenuje se Elizabeth.
Paní tvrdí, že byla svědkem napadení v domě pana Russella. Víte o tom něco?
- Ne. - Znáte paní Russellovou?
Ne.
Na nočním stolku u postele máš její náušnici.
Růžičku. Náušnici Jane Russellové.
Co jste dělala v ložnici nájemníka?
Na cizí soukromí moc nedbá.
No… to jsou mi novinky.
Ta náušnice patří jedné známé.
Jaké známé?
Jmenuje se Katherine. Minulý týden tu strávila noc.
Vzals mi řezák.
Půjčilas mi ho.
Prověřeno. Minulou noc byl v Darienu.
Byl ve vězení za napadení.
V New Yorku nemá co dělat.
Byl u ní doma. Musel ji vidět.
Její náušnice leží na jeho nočním stolku.
Půjčil si ode mě nůž a byl ve vězení.
A tohohle vyhodili z práce.
Jeho asistentka je mrtvá.
Vyhrožoval mi. U mě doma.
Bije své dítě.
Jsem dětská psycholožka.
Poznám dítě v nebezpečí, zneužívané dítě.
A včera tady u mě doma Alistair uhodil svého syna.
Moment…
Ano, včera.
Vidím…
Vidím, jak se na mě všichni díváte.
Nejsem blázen.
Netrpím halucinacemi. Připadám vám mimo?
Mám důkazy.
Obrázek, co Jane nakreslila a podepsala,
a fotografii, kterou někdo pořídil, zatímco jsem spala.
Je mi jedno, co si o mně myslíte,
jestli se mnou souhlasíte, jestli mi věříte.
V tom domě je chlapec a je v nebezpečí.
Pomozte mu, prosím.
Jste přece taky otec.
Myslela bych, že budete chtít pomoci.
Kdyby tu byl můj manžel,
pomohl by.
Věřil by mi.
Dr. Foxová, vaše rodina je mrtvá.
Nechápu, jak se sebou můžete žít,
když dopustíte, aby někdo ubližoval dítěti.
Mrzí mě to, ale vaše rodina je mrtvá.
Líbí se ti ty hory, Livy?
Vypadají jako postel obra.
Jako obr spící pod bílou peřinou.
Někde tam budeš zítra lyžovat.
Ta vypadá jako kůň.
- Kdybys měla koně, jak by se jmenoval? - Vixen.
Vixen je liška.
Samice lišky, zlatíčko.
- Jaký jméno bys vybrala ty, mami? - Jistojistě.
To je z jednoho starého seriálu.
Takhle dál nemůžu.
Jak?
Co nemůžeš?
Tohle.
Hrát si na šťastnou rodinku.
Mluvili jsme o tom
a domluvili jsme se, že nebudeme kazit Vánoce.
Ale takhle to dál nejde. Já nemůžu.
Naše předstírání je pošetilé. A naší dceři nijak nepomůže.
Tobě je jedno, že bude smutná?
Má na to právo. Je to smutné.
Nevyčítej mi, až ji to poznamená.
Vyčítám ti to. Je to tvoje vina.
To tys mi zahnula.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Nevezmeš to?
Takže to bude on.
Tak to zvednu já.
- Nech toho! - Přestaňte!
Anno!
Mrzí mě to, ale vaše rodina je mrtvá.
Ede? Ede!
Livy?
Olivie?
No tak, zlatíčko.
Jsem u tebe. No tak.
Olivie.
Prober se!
TÍSŇOVÁ LINKA HOVOR SELHAL
Mluvil jsem s vaším lékařem dr. Landym.
Prošla jste si hotovým peklem.
Myslím, že věříte, že jste se s tou ženou setkala,
stejně jako tomu, že mluvíte s rodinou.
Váš lékař tvrdil, že vaše léky mohou vyvolávat halucinace.
Mohli bychom to tak nechat.
Já bych to tak nechal.
- Jane Russellová… - Totožnost souhlasí.
Tato dáma ze 101…
opravdu o své identitě nelže.
Je to Jane Russellová.
- A to, co tvrdíte o té noci… - Já…
Moc se omlouvám.
Samozřejmě že je to vaše žena.
Samozřejmě že je.
Samozřejmě jste.
Mrzí mě, že jsem vás do toho všeho zatáhla a…
A že toho musel být součástí i Ethan.
Nevím…
co si teď musíte myslet.
Vy všichni.
Pochopím…
pokud navrhnete…
PONDĚLÍ
…ať jsem pod dozorem.
Poslouchám.
Svoje prášky…
jsem nebrala, jak jsem měla.
Pila jsem.
Upadala do temných…
stavů mysli a nic vám neřekla.
Tohle se těžko přiznává.
Je fajn to ze sebe dostat.
To rád slyším.
Myslím, že Elevan pro mě není vhodný.
- Ne. - Ne pokud trpíte halucinacemi.
To tedy rozhodně.
A k tomu ta mánie.
Potřebovala jsem být něčeho součástí.
Potřebovala jsem se probrat.
S tím detektivem jste měla štěstí.
Dochází vám, jak to mohlo skončit?
Chtěla bych začít znova.
To s Davidem jsem netušil.
- No, to bylo něco. - Je tady?
Ne. Odpoledne si tu…
vyzvedne zbytek svých věcí.
Takže zůstanete sama.
Nezním paranoidně, když budu chtít vyměnit zámky, že ne?
Nemůžete tady zůstat sama.
A taky se vrátíme k našim původním třem sezením týdně.
Dobře.
Jsem Anna Foxová.
Dnes je…
Pondělí. Šestého listopadu.
A natáčím toto video…
Natáčím…
Jsem Anna Foxová
a jsem v Západní 121. ulici č. 104, Manhattan, New York.
Natáčím toto video
jako svoji poslední vůli a závěť.
Randy Turo, právník,
sepsal závěť,
na které jsme se s Edem dohodli
po narození Olivie.
A já nehodlám dělat žádné supervýrazné změny…
Super…
Sakra, jako vážně?
Dělám to proto, aby nedošlo k žádným…
pochybám
o mém duševním zdraví.
O stavu mé mysli.
Především vás chci ujistit,
že David Winters nemá s mou smrtí naprosto nic společného.
Vlastně jen čekám,
až si odnese své věci,
abych to mohla…
skoncovat.
Skoncovat se vším.
Přeji si, aby mi bylo odpuštěno.
Kéž by mi bylo odpuštěno.
Chci to celé vrátit.
Dostat novou šanci.
Udělat všechno jinak.
Ale to nejde.
Nejde to.
Nejde to!
Pancho.
Dobře.
Haló?
Promiň. Snažil jsem se ti dovolat.
Jdu si jen pro deštník a rukavice.
Můžeš sem nahoru? Jen na chvilku.
Jsem durch. Měl jsem dlouhej den a nestíhám.
Prosím. Bude to jen minutka.
- Děkuju. - Za co?
Chci ti ukázat… fotku.
Ta tvář ve vinné sklence.
Jo, vidím ji.
Tuhle ženu jsem viděla umřít.
Tvrdila, že je Jane Russellová.
Jmenuje se Katie.
Cože?
Ethan, ten syn…
je jeho pravá matka.
Ty jsi s ní strávil noc.
Ve středu. Jednu noc.
Byla v háji. Proč myslíš, že jsem zmizel?
Čtvrteční noc jsem strávil na gauči v Astorii,
jen abych na ni nenarazil.
Utekla od něj, když byla v osmým měsíci.
Zmizela. Alistair ji hledal dva roky.
Našel ji s feťákama v Oregonu. Kluka si vzal, ona šla do basy.
- Vidíte, jak jsem změnila téma? - Jo.
Nevíte, s kým máte tu čest.
- To ti řekli oni? - To ona.
Mlela a mlela.
Schovávali se před ní roky.
Zjistila, že bydlí v Bostonu. Platil jí, aby se od nich držela dál.
Ale proč říkala, že je Jane Russellová?
Jste Jane Russellová.
Proč myslíte?
Váš syn se tu stavil. Ethan.
Viděla jsem její vraždu.
- Jak myslíš, Anno. - Jo.
Viděls ji. Tu fotku.
Jo, vypadá docela živě.
Je skutečná.
A ty se mnou musíš na policii.
Ne.
Davide! Nemůžeš od toho jen tak utéct!
- Sleduj. - Sakra! Prosím, Davide!
Sakra!
Davide?
Ach, můj bože!
Víš, co je bezva?
Všichni si myslí, že jsem v New Hampshiru.
Říkají tomu terapie v přírodě, ale ve skutečnosti je to vězení.
Měl jsem jet už minulej měsíc, ale prý tam hořelo.
Neměli jsme možnost se rozloučit.
Davide?
Trik je v tom, utéct, než tam dorazíš.
Co jsi to provedl? Davide!
Je mrtvý. Tys ho zabila.
Ne. Cože?
Je to tvůj nůž. Tvůj dům. Jen vy dva.
- Cos to udělal? - Zasloužil si to.
Spal s mojí mámou a pěkně ji naštval. A pak ji vykopl.
Kdyby ji nechal být, možná by odjela.
A nic z toho se nemuselo stát.
Neřvi, Anno.
Nikomu tím nepomůžeš.
Dýchej zhluboka.
Tak mi to vždycky říkají.
Sebekontrola.
Fajn. Můžeme dýchat společně.
Proč jsi tak vyděšená?
Stejně ses chtěla zabít, ne?
Ne.
Jinak moc pěkný video.
Jak ses dostal dovnitř?
Když si tak bedlivě hlídáš klíče.
A jsi furt střízlivá. Jasně.
Byl jsem tu celý týden.
Zabils svoji matku.
A to ti vadí, co?
Lituješ ji?
Ty a Katie jste měly jedinej úkol.
Jedinou posranou věc.
Postarat se o svou rodinu.
Vy obě.
A co uděláte?
Ta makléřka, co nám prodávala dům,
o tobě mluvila, i o tom, co se stalo.
A mě hned napadlo, že pro můj účel budeš perfektní.
Věděl jsem přesně, co chceš.
Je to talent, nebo dovednost, tohle rozpoznat?
Tvůj odbornej názor?
Vidíš? Už se ti tolik nelíbím.
Takhle to bylo v Bostonu?
S tebou a Pam? Měla tě dost?
- Pam na mně milovala všechno. - Nezníš moc jistě.
Byla pro mě dokonalý začátek.
Ještě se učím.
- Co tím myslíš? - Zatím nemám vzorec.
- Vzorec čeho? - Tohohle!
Tolik možností, že?
Čím chci být, až vyrostu?
Rád sleduju lidský konce. Když přijde smrt.
Pam trvalo pět minut, než po tom pádu umřela.
Kdybys nenašla tu fotku Katie,
přišel bych těsně před koncem a rozloučil se.
Klidně dělej, že tu nejsem.
Chci tě jen vidět umírat.
Dobře.
Víš co? Kašlu na to.
Chceš se dívat?
Protože svět, jehož jsi ty součástí,
ve kterém existuješ,
je hnusný.
Skončila jsem.
Nechci dýchat stejný vzduch jako ty.
Anno!
Nebraň se mi!
Vždyť už stejně nechceš žít!
Už dlouho nechceš žít!
Tak pojď!
Ne!
Dobrej.
Chtěl jsem vám jen nechat vzkaz.
Vy už jste tu byl?
Jo. Nechtěli, abych vás budil.
Máte bolesti?
Měla bych mít, že?
Hlavně to svinstvo neberte moc dlouho, funguje až moc dobře.
David je mrtvý?
Jo.
Mrzí mě to.
Russellovy jsme vzali do vazby.
On mlčí jako hrob, ale Jane, ta pusu nezavře, takže…
Našli jsme tělo Katherine Melliové. Ve Fort Lee.
Měla jste ve všem pravdu.
My to zvorali a vy si vyslechnete spoustu omluv.
Chtěl jsem se omluvit jako první.
Omlouvám se.
Děkuji.
Viděl jsem vaše video.
Poslyšte… Detektiv Norelliová…
Snad vám nevadí, že si vzala Pancha domů…
a až budete připravená, moc ráda vám ho vrátí.
Takže to video viděli všichni?
V tuto chvíli?
Ne.
Vlastně nějak nemůžeme najít váš telefon.
Jo, nějakou záhadou skončil tady u vás,
a až se sem pro něj za hodinu vrátím…
tak mi ho předáte.
Vymažte všechno, co se nemá dostat ven, ano?
Vážně?
Už tak jsem ten případ příšerně zvrtal. Tohle už mi asi neublíží, ne?
Jen ke mně buďte upřímná.
Nemusím se o vás bát, že?
Fajn.
O DEVĚT MĚSÍCŮ POZDĚJI
NEMOVITOST V AUKCI
Už musím jít.
Chybíte mi.
Připraven?
Tak jo.
Neboj, bude to jen chvilka. No tak.
Hodný kluk.
STĚHOVACÍ SLUŽBY
NA MOTIVY ROMÁNU A. J. FINNA
Překlad titulků: Petra Procházková