Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Після випуску
Ноа, Лі, Рейчел і я вирішили податися на тиждень у подорож
лише вчотирьох.
І поки я відкладала рішення,
який з двох коледжів обрати…
А ти?
Я в списку очікування.
І в Берклі,
і в Гарварді.
Я зосередилася на тому, щоб ми повеселилися на повну.
І саме це ми й робили.
Коротенько розкажу про головне.
По дорозі в Північну Каліфорнію ми заночували в лісі,
порибалили на озері,
нагодували рибу,
спіймали кілька хвиль.
Бачила, як Ноа подружився з Рейчел,
як за цим спостерігав Лі,
як впала зірка, коли була з особливою людиною.
Дивилася на рибу в акваріумі в Монтереї.
Бачила неймовірно барвистий захід сонця.
І мені нагадали про правило 19.
Вирішила подумати про це пізніше.
Поїхали в Сан-Франциско,
на Рибальську пристань.
Їла юшку з молюсків у хлібині.
Подивилася на морських левів на «Пірсі 39».
І наше розпусне відео в лабораторії.
Знищила цю розпусту.
Їздили на тандемах у парку «Золоті ворота».
На моторці в затоці.
Сходила в кіно.
І на концерт.
Ще й спіймала м'яча у каяку біля Оракл-парку.
-Летить! -Він мій!
-Так! -Нічого собі!
Боже мій!
Але найліпше було дивитися на «Вогні затоки»
з двома найближчими мені чоловіками.
Але коли тікаєш від дійсності,
розумієш, що колись доведеться повернутися.
Тому, коли я приїхала додому,
то пішла на роботу, щоб підзаробити на коледж,
у який би з них я не пішла.
Привіт, друзі.
Мені й так було важко вибрати,
але кількома днями пізніше стало ще складніше,
коли Ноа поставив геть неочікуване питання.
Я подумав,
якби тебе вже взяли в Гарвард,
може, нам жити не в кампусі,
а зняти разом квартиру?
Чекай. Ти говориш про нашу власну квартиру?
Так. Дивися.
Весь день просидів у інтернеті. Є кілька класних місць.
Що?
-Ти хочеш жити зі мною? -Ні.
Так. Звісно, що хочу. Я хочу все робити з тобою.
-Справді? -Так. Справді.
-Коли повертається Лі? -Не знаю.
Бомбочка!
Ні!
Привіт. Дивіться, що в мене є.
-Дякую. -Прошу.
ПРИЙМАЛЬНА КОМІСІЯ ГАРВАРДУ
О боже.
Все гаразд?
Так. Пусте.
До речі…
-Так. Хочу. -Я так і думала.
-Бувайте. -Куди ви удвох?
Ноа хоче почитати мені вірші і розказати про свої почуття…
Справді? Це твоя відмазка?
Ледве не промазав.
Хотів тобі показати.
Що це?
Я прискіпливо порівняв свій розклад у Берклі
і твій у Род-Айлендській школі дизайну.
По-перше, День праці.
Знаю, він на початку семестру, але це довгі вихідні,
і я з біса певен, що мене буде ламати без тебе.
Це може допомогти.
Звісно, це допоможе. Все в наших руках.
Добре.
Тут так гарно. Дякую, що привели нас сюди.
Ми хотіли зводити вас у гарне місце,
щоб відсвяткувати кінець школи.
Є якісь плани на літо?
Раз ти сам запитав,
ми хотіли поїхати в пляжний будинок на вихідні,
якщо таке можна.
Усе гаразд?
Так. Усе чудово. У нас просто є новини для вас.
Ми продаємо пляжний будинок.
-Що? -Що?
Немає сенсу триматися за нього.
Ви ж поїдете в коледж.
Утримувати його не варто, бо він пустуватиме.
Річ у тім, що там велика перебудова.
Ти говориш як ріелтер, мамо.
Бо я і є ріелтер.
Чекайте. Де ми будемо дивитися салют на День Незалежності?
Ні. Я проти цього. Ви його не продасте.
Я підтримую Лі.
Цей будинок належить нашій сім'ї 80 років.
Ви не можете просто його позбутися.
Це голосування? Я голосую проти.
Вибачте, любі.
Усе вже вирішено.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Я зараз повернуся.
Слухаю?
Пані Еванс, це Дон Вошінґтон з приймальної комісії Берклі.
Я хочу дізнатися ваше рішення стосовно Берклі.
Так. Вітаю.
А це можна ще на трохи відтермінувати?
Мені дуже шкода, пані Еванс,
але нам потрібне ваше рішення завтра до кінця дня.
Я знала, що від цього не сховаєшся.
Гаразд. Розумію.
-Дякую. -Добре.
Наступного дня я мусила обирати
і зробити одного з двох найдорожчих людей нещасним.
Б'ю «Взяти чотири», «Взяти дві», залишається одна — перемога.
-О ні! -Що? Це ж треба!
Уперед.
Він шахраював?
Скучила за цим.
Я вас тепер так рідко бачу.
Так. Знаю.
-Не дають продиху на роботі? -Ага.
Але не хвилюйся, я посиджу з ним завтра.
Ти часто працюватимеш по вихідних на цій новій роботі?
Так. Схоже на те.
Але завтра ввечері я не працюю.
У мене побачення.
Побачення?
Правда?
Так.
Скільки побачень у вас було з цією загадковою особою?
Кілька.
Її звати Лінда.
Цікаво.
Зрозуміло, що ми,
Бреде, призначимо тобі комендантську годину, парубче.
Гаразд. Зрозумів, хазяйко.
Назавтра всі поїхали в будинок на пляжі,
щоб зробити те, в що мало вірилося.
Підготувати його до продажу.
ПРОДАЄТЬСЯ
У дитинстві я буквально щоліта
тусувалася тут з Лі та Ноа.
І думка, що це наше останнє літо тут,
лякала мене.
Я сумуватиму за цим місцем
так, як не уявляла.
ЕЛЬ
-Пробач. -Ні. Не хвилюйся.
Вона така була.
О боже.
Це смішно. Ми з Ель уявляли собі, що це діамант.
І начебто ми його вкрали.
Велика крадіжка коштовностей.
Дивися, які ми були малі.
Так дивно, але здається, наче це було вчора.
Забери її собі. Мама б цього хотіла.
Може й заберу.
Гей. Ми хочемо замовити піцу.
-Ви приєднаєтеся? -Так. Без сумніву.
Тимчасом ви б не могли почати збирати речі в кімнаті для ігор?
-Ага. -Так.
Добре.
Матінко.
Ой!
Добренько. Ось що ми зробимо.
Одна купа буде для того, що хочемо залишити,
а інша для того, що складемо в мішки і пожертвуємо.
ПОЖЕРТВУВАТИ
Це я залишу. Так.
ЗАЛИШИТИ
Так.
-Ніт. -Так.
Чітер!
Гарно попрацювали.
Чекай! Боже мій. Я дещо пригадала.
Боже мій. Вона досі тут!
Наша коробка для обіду Mario Kart!
Що? О боже…
Ні!
Чекай. Це те, що я думаю?
Наш пляжний список бажань?
-Що? -Боже мій.
Дуже давно
ми з Лі склали список божевільних речей, які хотіли зробити разом
перед навчанням у коледжі.
Це були наші літні дитячі мрії і фантазії,
записані на одному дуже важливому аркуші.
-Дідько. Ґрунтовний список. -Ми його склали.
Нас за це можуть арештувати.
-Так. Ні. Насправді можуть. -Ого.
Скільки треба часу, щоб продати будинок тут?
Його треба виставити на продаж.
Мабуть, місяців зо два чи зо три.
Це буде клопіт — бігати сюди весь час.
Ти про що?
Треба буде зустрічатися з оцінювачами,
землемірами, підрядниками і ймовірними покупцями.
Ой, це справді клопіт.
Так. Особливо з огляду на дорогу сюди.
Цей трафік на трасі в обидва боки. Не знаю…
Не кажучи про прибирання.
І приїзди сюди, щоб перевірити виконану роботу.
Гаразд. До чого ви ведете?
Я такий радий, що ти запитала.
Оскільки це наше останнє літо у пляжному будинку,
і оскільки вам буде потрібен хтось, хто б допомагав з усім…
Ми будемо просто щасливі залишитися тут, щоб допомогти.
Ми справді подбаємо про це місце.
Що скажете?
-Ми поміркуємо. -Це «так».
Чекай. Ми не отримали остаточної відповіді.
Дорогенькі.
Ну ж бо.
-Добре. -Так!
Так!
Але тут має все блищати.
-Я серйозно. -Так. Звичайно.
Все буде зроблено. Як забажаєш.
-Добре. -Люблю тебе. Я тобі це казав?
Я зараз.
Жодних клопотів. Ми все зробимо, мамо. Ти найкраща.
Приймальна комісія.
Вітаю. Це Ель Еванс. Я…
Так. Правильно.
Так. Я телефоную, щоб повідомити вас про своє рішення.
Можна тебе на секунду?
-Так. -Добре.
Що сталося?
Я вже не в списку очікування.
Гарвард.
Що?
Чекай. Стій. Постав мене.
Трясця.
Лайно.
Зачекай.
Лі!
Лі, поговорімо.
Про що тут говорити? Такий стан справ. Так?
Ні. Про що ти?
Так влаштовано світ. Друзі розходяться. Віддаляються.
Ми щодня розмовлятимемо і бачитимемося на свята.
Ні. Бо на свята я буду з Рейчел.
Гаразд. Так. Це нічого.
Як ти їй і сказав,
усе в наших руках.
Годі тобі. Ми ж щойно… Ми отримали пляжний будинок. Так?
Це літо буде шаленим.
-Обіцяю. -Так.
Як обіцяла про правило номер 19?
Це несправедливо.
Я не можу не засмучуватися, Ель.
Ти мене кидаєш.
Я почувалася жахливо, що приховувала все це від Лі.
Але правда була в тому, що я його кидала,
попри те, що й з ним у Берклі дуже хотіла бути.
Серце краялося бачити його таким засмученим.
Я хотіла лише
показати йому, який він для мене важливий.
Лі,
я не знаю, що на нас чекає.
Але точно знаю, що, де б ми не були,
ти будеш моїм ліпшим другом.
І у мене в руках випадково опинився
один список, який допоможе зробити це літо найкращим.
То ти кажеш,
ми зробимо все з цього списку за літо.
Наше найкраще літо.
Наше найкраще літо. Крапка.
Обіцяю.
Правило номер 18.
Ага.
Тебе взяли в Гарвард.
Мене взяли в Гарвард.
Вітаю.
Це наше останнє літо разом,
і воно буде незабутнім.
На все літо?
Я все одно буду приїжджати, щоб посидіти з братом,
і ти зможеш розважатися з… Як там її?
Лінда.
Точно. З Ліндою.
Серйозно, тату, я про все подбаю. Добре?
Все буде зроблено.
Молоко купимо, у футбол пограємо.
Всі домашні справи буде зроблено. Клянуся.
Бреда треба забирати з футболу щочетверга.
Я щодругі вихідні чергую.
То ти згоден?
Я згоден, Елюнятко.
Так! Дякую.
Так класно.
У мене дуже хороше передчуття.
Посуньмо.
Перепрошую. Неправильний номер.
Йо! Як справи?
О боже…
За останнє і найкраще літо в пляжному будинку.
-Так. -Будьмо.
До вашого відома,
я запросив кількох людей
на святкування.
Скількох?
Привіт, сучки!
Привіт, подруго!
Заходьте!
Ель, тут просто відпад.
Ми думали, ти бідна.
-Ну… -Сказитися можна.
-Сказитися! -Боже мій!
-Побачимося. Па. -Побачимося.
Він живе по сусідству. Ештон.
-Привіт! Дуже прошу. -Привіт.
-Ти вчишся в Берклі? -Так. Закінчив перший рік.
Друже, я починаю восени.
Не може цього бути.
У мене мільйон питань. Побалакаємо?
-Звісно. Пали. -Так! Круто.
Здається, буде хороший друг.
Я раділа, що в Лі буде друг, коли він потрапить у Берклі.
Теж фан Людини-павука?
Не знаю, чи проїхати 1000 км,
щоб знайти копію «Нової людини-павука три» рахується?
Неймовірно. Оце так. Сказитися.
Але мушу сказати,
було дивно від думки, що цим другом буду не я.
Знаєте що? В мене є ідея.
За останнє літо в пляжному будинку!
За найкраще літо! Крапка!
Як я сказала,
воно буде незабутнім.
Доброго ранку.
Вже перша година дня, сонце.
Спортивний напій і аспірин зліва.
Так. Будь ласка.
Чому ти не спитаєш, навіщо я тебе розбудила?
-Навіщо в біса ти мене розбудила? -Ну нарешті.
Що ж, Лі Флінне,
як було обіцяно, наш список бажань.
Я все спланувала і склала деталізований розклад,
щоб ми всмоктали це літо до останньої краплі.
Розпочнімо.
СПИСОК БАЖАНЬ
СТРИБКИ ЗІ СКЕЛІ!
МИ!
Уперед!
О боже!
СУМО
Бомбочка!
О боже! Це воно!
№23 СКАЙДАЙВІНГ
Готові? Вперед!
У нас є переможець!
ВИГРАТИ КОНКУРС З ПОЇДАННЯ ПИРОГА
№2 НЕЙМОВІРНИЙ ЗАМОК ІЗ ПРОСТИРАДЛ
Привіт, любий.
Ні!
Це найкращий день мого життя!
Я вас справді прикінчу!
ААА! БОМБОЧКА!
За здійснення мрій!
Боже мій!
Пані і панове, у нас є переможець.
Так!
№1 ВИГРАТИ У КОНКУРСІ ЗАМКІВ З ПІСКУ
-Це неймовірно. -Та ти вмієш.
-Клянуся. Не вмію. -Ні.
З мене досить!
Так!
-Ноа! Який сьогодні день? -Неділя.
-Який? -Неділя!
Гаразд!
Ми його дістали!
-Це його перший раз. -Що?
№6 НАВЧИТИСЯ ЖОНГЛЮВАТИ
Гей.
№15 ПОПЛАВАТИ З АКУЛАМИ
КАРАОКЕ З ГЕЛІЄМ
Список бажань.
Йо! Ти запізнишся на роботу.
Лі.
-Привіт, Мей. -Ти тут не працюєш. Кидай віник.
-Але тут усюди пісок. -Добряга.
-Агов, Ель. -Так.
Сьогодні в тебе подвійна зміна.
І я додала тобі змін, як ти хотіла.
Додаткові зміни?
Добре.
Щось не так?
Ні. Все гаразд. Дякую, Мей.
-Спасибі. -Добре.
Так. Жодних проблем.
Гей. Це моя робота.
-Друже. -Ти жартуєш? Я хочу допомогти.
Ми не зможемо зробити все з нашого списку.
Пункт номер 22 зі списку бажань.
Жити разом у Берклі.
З цим буде непросто.
Агов.
Я подумала, а якби ми поїхали туди зараз?
Приїхали б у Берклі, знайшли квартиру, облаштувалися.
Наче ми з'їжджаємося, але не насправжки.
Погоджуюся на пропозицію.
Вітаю. Вибачте за очікування. Я…
-Ель? -Боже мій.
Привіт.
Як життя?
-Рада вас бачити. -Привіт, Ель. І ми раді.
-Гей. -Привіт.
Не бачила тебе від випуску.
Що ви тут робите?
Ну, ми зголодніли.
У цьому є сенс. Ви тут, і ви голодні.
Звісно. Що вам принести? Будеш перша?
Можу тобі дещо порадити.
-Привіт. -Привіт.
Вибач за цю незручну ситуацію.
Господи. Не думай про це.
Сподіваюся, це нічого,
що ми будемо тут перетинатися.
Звісно, нічого.
Ти відпочиватимеш на пляжі влітку?
Так. Я рятувальник у водному парку.
Круто. Це той, що з гігантською картинговою трасою?
Так, це він.
Цікаво.
Питання…
КВАРТИРИ В БОСТОНІ
Привіт.
Привіт, невдахо. Як ти там?
Шукаю квартиру.
Добре. У твоїй кімнаті смерділо, як в сирному льосі.
Добре. Слухай.
Виявляється, сім'я прибуде в Ел-Ей раніше.
Чудово. Мусиш заїхати в гості.
-Переночуєш, якщо захочеш. -А Ель?
Спитай спочатку її.
Ні. Все гаразд. Між нами зараз усе добре.
Все буде гаразд.
Круто. Зможеш мене забрати, коли я прибуду?
-Так. Звісно. -Ідеально. Я надішлю адресу.
Добре. Па.
Тому й смішно.
Ти так вискочила з будинку сьогодні по обіді,
що я не встиг запитати. Я…
Пробач. У мене мільйон справ.
Спитати що?
Хлої буде в місті,
і я сказав їй, що було б круто, якби вона трохи погостювала в нас.
Ти не проти?
Ні. О господи. Звісно, ні.
Для мене це все давня історія.
Вона може піти з нами у водний парк.
Який ще парк?
Гаразд. Геть випадково
я наткнулася на Марко в ресторані.
Виявилося, він працює у водному парку.
Він допоможе з одною штукою зі списку.
Круто. Марко.
Чекай.
Це подвійні стандарти. Я ж не заперечувала проти Хлої.
Ну, я Хлої не цілував.
Я не хотів, щоб це отак спливло. Мені справді шкода.
Все гаразд.
Давай просто заб'ємо на це.
Гаразд. Забили.
Добре.
Мені нудно.
То ти прийдеш у водний парк?
-Так. Прийду. -Добре.
Раз ти йдеш,
можеш допомогти нам з Лі з одним пунктом.
Господи. Що це?
Що ще за пункт?
-Це неймовірно. -Ні.
-Лі тобі все розкаже. -Ні.
Ось план на день перегонів.
То ти нам допоможеш?
І не мрійте.
-Чому ні? -Слухай, Лі, я не одягатиму костюм.
Я піду, підтримаю Ель
і всю цю вашу невеличку затію, але це все.
Якби ти менше переймався цим списоком бажань,
уже б полагодив задній ліхтар.
Мене й так усе влаштовує!
Ну тебе до дідька!
Що?
Ти справді розраховував на нього?
Так. Я думав, може, цього разу він…
Ні. Насправді, ні.
У кожному разі
знай, що мені дуже весело з тобою, поки я працюю.
-Але в мене є одне питання. -Яке?
Що треба зробити, щоб хтось відніс воду на столик 17?
-Туп-туп. -Так, хазяйко. Вже.
-Привіт, Лі. -Привіт.
-Готовий йти? -Звичайно.
Іти куди?
Я запросив Ештона на зустріч любителів коміксів.
Круто.
Ти ж туди не хотіла. Так? Я можу залишитися.
Ні. Ти що? Ні. Я маю…
Працювати, тож…
-Здибаємося пізніше? -Здибаємося пізніше.
Виходить, я лицемірка.
Па-па. Розважтеся.
Це була все-таки моя провина.
Це я кидала Лі.
І хоча я так сильно хотіла бути з Ноа,
не могла не думати, що, можливо, варто було обрати
Лі та Берклі.
-Привіт. Що ти тут робиш? -Привіт.
Зайшов сказати, що про все домовлено в парку.
Нічого собі! Боже мій. Дуже дякую.
Нема за що.
Ноа теж допомагає?
Типовий Ноа.
Костюм він одягати не хоче, але прийде.
Його не хвилює, що там буду я?
Ні. Все буде добре. Не турбуйся.
Привіт.
Як справи, красунчику? Підіймайся.
Впевнена, що хочеш пожити в мене? Бо корабель дуже гарний.
Гаразд. Річ у тім, що батько вирішив, що вміє ним керувати.
Я втомився слухати, що я брехун.
О боже, Роне, ти взагалі слухаєш? Я такого не казала.
Так. А також через це.
Будь ласка. Мусиш витягнути мене звідси.
-Привіт, тату. Що таке? -Привіт, люба.
Слухай. Нянька Бреда не прийде.
Треба, щоб хтось з ним посидів.
Добре. Так. Це…
Я обіцяла Хлої і Ноа погуляти з ними після роботи, але тата підвести не хотіла.
Тож…
-Привіт, друже. -Йо.
…треба було щось вигадати.
У мене питання.
Ти б не хотів поїхати в пляжний будинок
і переночувати з нами?
Візьми Mario Kart. Навчу стрибати з трампліна.
-Піду за речами. -Чудово.
Круто. Хочеш начос перед поїздкою?
-Ні. Лінда мені давала. -Лінда?
-Мені так шкода. -Нічого.
Ось. Я витру.
Ні. Я сама.
-Гаразд. -Гаразд.
Попри цю винну катастрофу,
я рада познайомитися.
Так. Я теж.
Добре, що ти тут.
Ми з татом думали запросити тебе на вечерю якось.
Я б з радістю,
але в мене зараз багато змін у ресторані,
думаю, що просто не зможу.
Гаразд.
Твоя мама була моєю давньою подругою.
Мені було б приємно поговорити про неї, але можна щось інше.
Так. Мабуть. Я…
Я поспішаю, тож мені треба йти.
Було дуже приємно.
Так. Мені теж.
Бреде, я буду в машині.
-Па-па. -Па-па.
-Ну ж бо. -Хлої.
-Серйозно? -Вибач.
Це смішно.
Ні!
-Ні! -Пробач.
Нічого собі.
-Не дозволяй мені більше з тобою грати. -Припини.
Може, забий на коледж.
Йди в професіонали.
О боже. Я не настільки добре граю. Але дякую.
Ні. Чекай.
О боже. Твій брат такий любчик.
Так. Він класний.
Так. Треба з ним побути, бо в тата побачення…
Гаразд.
…з його новою дівчиною,
чи як він її називає. Не знаю.
Щойно з нею познайомилася. Вона нестерпна.
-Ні. -Так.
Якщо тобі стане краще,
всі мої друзі ненавидять подруг своїх татусів.
Ну, я її не ненавиджу.
Не хвилюйся. Кажу тобі, це звична річ.
Усі хотіли бути так вбраними.
А як заздрісно вони на нас дивилися.
-Привіт. -Знали, що не такі круті.
Де ви були?
Коли ти востаннє перевіряла телефон?
А що? Ви не пішли на цю штуку з коміксами?
«Штука з коміксами».
-Дай я. -Добре.
Ми таки пішли на зустріч любителів коміксів.
Але після цього зустрілися з подругою, Ель,
задля пункту номер 18.
Матч з міні-гольфу 80-х.
Боже мій. Ні.
-Так. І це було видовище. -Неземне.
-В Ештона три м'ячі з одного удару. -Круто.
Ні. Ну, не знаю…
В кожному разі мені дуже шкода, Лі.
Ти на мене злий?
Ні. Якщо завтра не підведеш.
Так. Ти що? Я готова як ніколи.
Круто. Ештон також прийде.
Ура! Так весело.
Уперед.
Добре. Наступні.
Гаразд.
Зараз.
Так!
КОЛА ВАЙКІКІ
Що саме вони хочуть зробити?
Це так тупо.
Сказав їй, що я не буду.
Ти інколи такий упертий.
-Так. -Часом треба її підтримати.
Я прийшов. Я підтримаю.
Якщо вона сама не злякається.
Вона не злякалася.
Не злякалася.
Боже мій!
Вони чекали на це все життя.
Варіо!
Марко!
Боже мій. Це Марко.
Варіо!
Ти мій герой.
Дай шолом.
Пані та панове,
заводьте мотори.
Готова, Принцесо?
Підтверджую, Вантуз-Один. День перегонів.
Гаразд.
Добре, Мелвіне. Ти мої очі в небі.
Я з тобою, Ель.
-Ти програєш! -Так!
І вони погнали!
Я наступаю тобі на п'яти.
Гаразд, ви двоє! Час настав!
-В лінію. -Не дайте їм прорватися.
Жодних щілин, добре? Поближче.
Ми заблокували їх завдяки цьому тріо.
Та ну! Чітерка!
Молодець, Ель. Ніхто не прорветься.
-Маріо перший. -Я доберуся до тебе, Еванс.
Сподіваюся, ти голодний.
-Хай йому грець! -Пробач, Вів!
Це чудово.
Оце так коло, Ель.
Стережися, Хлої!
-Можна панянці проїхати? -Ти зможеш, Принцесо.
Виконую!
З дороги, Хлої!
Несемося!
Ні!
Треба більше старатися, Лі.
-Мелвіне, як справи? -Досить непогано.
Ноа хоче прорватися.
Тримайте стрій, панянки.
-Отримай. -Твоя черга, Луїджі.
Ух! Чудовий кидок.
Ой!
Боже мій!
Схоже, Марко вилетів.
Ого!
І він повернувся!
Уперед, Марко!
Ой!
-Попалася, Еванс. -Я так не думаю.
Він доганяє.
Це слиз! Я нічого не бачу!
-Попався! -Це було неймовірно!
Ель.
О ні.
-Ні. -Залишиться лише один.
-Ти мене дістав. -Друзі, попереду останнє коло.
Гей, красунчику. Що будеш робити?
Перемагати.
Тобі кранти.
-Лі! -Вибач, Рейч.
Рейчел вибула! І є щілина.
-Ой! -Марко і Ноа прорвалися.
Мелвіне, що там?
Марко і Ноа серйозно взялися за справу.
Ноа?
Ноа, ти мене чуєш?
Ноа!
Ноа виривається вперед.
Тепер Марко. Вони йдуть пліч-о-пліч.
Так!
Марко перемагає!
Це ж треба.
Неймовірно.
№4 ДЕНЬ ПЕРЕГОНІВ
Знаменито.
Шаленство якесь.
Можеш потримати на секунду?
Так.
Ти був близько.
-Все гаразд? -Так. Усе гаразд.
Годі тобі.
Не злися, що програв.
Знаєш, про що я думаю?
Чому хлопець, з яким ти цілувалася у всіх на очах, в костюмі, який мав одягти я?
-Ноа! Ти робиш з мухи слона. -Чому він у ньому?
Він досі за тобою сохне…
Це не так… Між нами нічого нема.
Якщо ти так думаєш, то ти наївна.
Який сором.
Господи. Побачимося вдома.
Гей. Ще раз дякую за сьогодні. Це було неймовірно.
Звісно. Звертайся.
Ти найкращий.
Схоже, Ноа засмучений.
Знаєш що?
Мені байдуже. Те, що ми зробили, стане легендою.
Не знаю. Як на мене, він має рацію.
Що?
Слухай. Я б не зрадів,
якби Рейчел почала весь час тусуватися зі своїм колишнім.
Гаразд. По-перше, він не мій колишній.
По-друге, для цього треба двоє.
Виходить, Ноа мені не довіряє.
Я йому не довіряю.
У нього досі є почуття до Ель. Тож…
Слухай. Якщо довіряєш їй, мусиш вірити її словам — і по всьому.
Все гаразд?
Так. Це батьки.
Що відбувається?
Нічого.
Тато мені сказав, що вони з мамою розлучаються,
і тепер вони весь час мене діймають…
-Мені шкода. Я… -Прошу.
Тільки не піднімай галасу. Добре?
Номер вісім у кутову кишеню.
-Втретє пощастить. -Втретє.
Завжди втретє. Чому так?
Що це?
Що? Чекай.
Що?
Не може бути.
Не віриться, що вони викинуть «Танцеманію».
Чекай. «Танцеманія».
Що ти робиш?
Додаю останній пункт до нашого списку.
Останній танець на «Танцеманії».
П'ятого липня. Будеш, так?
Може, через сварку з Ноа чи через те, що я всім відразу стала потрібна,
але я почала відчувати, що це занадто.
Що? Ти не хочеш?
Звісно, хочу.
Але в нас лишився лише місяць, щоб закінчити список,
а потім ми роз'їдемося.
Так.
Зрозуміло.
Ти зайнята. Все гаразд.
Але як і Лі…
Лі, зачекай, будь ласка.
Я прийду.
…я теж не була готова відпустити.
Добре. Дякую.
Сьогодні все в силі?
-Я важко працював, тому без запізнень. -Так. Не хвилюйся. Не запізнюся.
Ноа, це ти все зробив?
Хотів загладити провину.
Це неймовірно.
Тобі варто побути один вечір удома. Ти на це заслужила.
У чому річ?
У мене…
Господи. У мене плани з Лі. Ми кілька тижнів планували…
Тільки не кажи, що це щось зі списку.
Пробач. Мені так прикро.
Ти справді підеш? Я приготував тобі вечерю.
-Я зробив це для тебе, а ти йдеш? -Я не хочу.
Ми будемо разом весь наступний рік.
Я лишаю його самого.
Бостон — це не якийсь підступний план, щоб розлучити тебе з Лі.
Ні. Я такого не казала.
Слухай. Я повернуся за годину. Добре? Клянуся.
Добре. Роби, як знаєш.
Ноа. Я…
Будь ласка.
Вибач. Я…
Агов. Усе добре?
Так. Звичайно.
Звісно.
ГРАТИ
№11 ФЛЕШМОБ
Так!
Боже мій!
-Божевілля! Так? -Це було шалено!
Правда було в тому, що я робила все, щоб пом'якшити удар для Лі,
аби було легше поїхати до Бостону з Ноа.
Але з кожним новим кроком до кінця списку…
Ноа?
…я почувалася на крок далі від нього.
Ти не спиш?
Гей. Стій. Що ти робиш?
Фарбую опорядження.
Можеш пофарбувати все в цьому домі, лише не цю пройму.
Мама сказала пофарбувати…
Мені байдуже, що вона сказала. Ти її не пофарбуєш.
-Не будь дурнем. Відійди. -Я не відійду.
Чудово.
Колись тобі доведеться поспати.
НОА 8 РОКІВ, ЛІ 12 РОКІВ, ЕЛЬ 12 РОКІВ
Бреде?
Бреде!
-Бреде? -Так?
Дякувати богу.
Де ти був? Я не могла тебе ніде знайти.
Я тут.
Так.Але я мала тебе забрати.
Привіт, Ель. Я тебе не чекала.
Принести тарілку?
Що?
Ні. Я приїхала, бо мала забрати Бреда і не могла його знайти.
Ель, пробач.
Тато сказав, ти дуже зайнята, і я запропонувала допомогти.
Він тобі не написав?
Ні. Не написав.
Але я була б не проти, якби ти сама зв'язалася зі мною,
якщо змінилися плани.
Мені дуже шкода.
Але ти працюєш, купуєш харчі, дивишся за Бредом,
і мені здалося, тобі потрібна допомога.
Ти помилилася.
Ми дбаємо про себе самі вже доволі давно.
Молоко я купила.
Все гаразд?
Але не цього тижня.
Я можу чимось допомогти?
Ні. Все під контролем.
Скільки ще чекати на столик 25?
Притримай коней.
Ой!
Трясця його матері!
Привіт. Ти працюєш.
Все добре?
Не дуже.
Я досі не зрозуміла, чому ви посварилися.
Коли ми з'їхалися, все полетіло до чорта.
Чекай? І що? Ти просто здасися?
Я не здамся.
-Просто стомився сваритися. -Тоді зроби щось.
Поговори з нею чи борися за неї. Будь-що. Боже!
…між сім'єю і роботою,
намагаюся помиритися з Лі після того як збрехала про Берклі,
і таке відчуття, що я кручуся як білка в колесі.
З наближенням нашого життя в Бостоні…
Господи. Скільки в тебе часу?
Стільки, скільки треба.
Ти дуже милий.
Гей. У чому річ?
Просто йди.
Ні. Я нікуди не піду. Що сталося?
Це через батьків. Вони…
Вони навіть не намагаються.
Просто хочуть розійтися.
Розумієш,
я знаю про всі їхні проблеми, чула всі їхні сварки,
але завжди сподівалася, що вони щось придумають.
Слухай. Може, я повернуся в кінці твоєї зміни?
Ти все розкажеш.
-Справді? -Так.
Гаразд. Так.
Було б добре.
Подивися на мене.
Перед тобою 23-річна жінка, яка плаче, бо мамуся і татусь розходяться.
Припини.
Боже. Я така жалюгідна зараз.
Не кажи так.
Не мені.
Тобі, мабуть, треба на роботу.
Дякую.
Ходи сюди.
Побачимося пізніше.
Пробачте. Зачинено.
Хто тут?
Привіт.
Можна запросити тебе на танець?
Ноа Флінн буде танцювати?
Так. Лише цього разу.
Не люблю сваритися.
Я теж.
Але я боротимуся за тебе.
Я теж боротимуся.
Гей, ти не міг би тут не смітити? Я щойно прибрала.
За 30 хвилин тут будуть покупці.
Що ти робив увесь ранок?
Ти все робиш неправильно. Дай.
Не розумію, чому ти помагаєш мамі з продажем.
Та ні. Я просто дивлюся за будинком, як ми обіцяли.
-Ось так. -Як скажеш.
Зрадниця.
То коли ми вирушаємо в Берклі наступного тижня?
-О боже. -Ель…
Знаю, але послухай.
Ми з Ноа тільки помирилися.
Усе непросто останнім часом,
тому мені краще бути поруч.
Звісно.
Все гаразд.
Дякую.
ВАС ЗАРАХОВАНО ДО БЕРКЛІ.
По обіді
я не могла не думати про те, що мусила зробити.
-Привіт. -Привіт, Марко.
Я телефоную,
щоб вибачитися за минулий вечір.
Зайшов Ноа, і ми все з'ясували.
Гаразд.
Це чудово.
Так.
Але дуже дякую за підтримку.
Це для мене було важливо.
Так. Звісно.
Якщо колись захочеш поговорити абощо,
подзвони мені.
Добре?
Вдень чи вночі. Серйозно.
Дякую.
Повертайся до роботи.
Щасти тобі.
Гаразд. Бувай.
Привіт, Тапене. Як справи, друже?
Чудово.
Що робиш на День Незалежності?
Я прибирав у нашій кімнаті, і дещо випало з її сумки.
То що ти знайшов?
Лист про зарахування до Берклі.
Вона не була в списку очікування.
-Ого. -Гадаю, вона знала вже в травні.
Це показує, як сильно вона хоче бути з тобою в Бостоні.
Так. Показує.
Дивися, що я нам дістав.
Боже мій! Як ти їх дістав?
Чекай. Вони на концерт 22-го.
У нас обох збори першокурсників.
Можна їх пропустити, щоб провести більше часу разом.
-Привіт, Еллен! -Еллен, як справи?
-З Днем Незалежності, Еллен! -Як ти?
Вітаю на вечірці.
Привіт!
О, Ренді! Добре. Бувай, Ель.
-Побачимося пізніше. -Па.
Привіт, Ренді!
Привіт. Ти ж не проти, що я тут?
Тапен все канючив, щоб я пішов з ним.
Так. Звісно. Привіт.
Тут є їжа і напої…
Не віриться, що Марко припхався.
І не кажи.
-Розважайся. -Круто.
Дякую.
Один на один.
Стартуймо!
Гаразд.
Так!
Так! Уперед!
МВП, дітки!
-Уперед! -Матч-пойнт. Рівно.
Хороша гра.
-Чудово. -Так!
Ти був близько.
Так. Чудовий кидок, придурку.
Не будь таким плаксієм.
І язика притримай.
Я просто хочу гарно провести час. А ти лізеш у бійку.
А ти що робиш?
Послухай. Ця ваша маленька дружба —
нісенітниця.
-Усім очевидно, навіщо ти тут. -Невже? І навіщо?
Ти досі сохнеш за Ель.
-Заткнися. -Хлопці, зупиніться.
Ти досі сохнеш за Ель, і всім тут про це відомо.
Йо. Заткнися.
Що швидше ти докумекаєш, то швидше зможеш…
Ноа!
Я цього не робитиму.
Все гаразд?
Ноа!
Ноа, будь ласка…
Скажи щось.
Просив тебе не пускати його в наші життя знову.
Чекай, Ноа!
Ноа, чекай.
Ель! Мені дуже шкода.
-Не віриться, що ти це зробив. -Він мене спровокував.
-Я не знав, що робити. -Байдуже!
Ти просто… Серйозно… Тебе не має тут бути.
Ти маєш піти.
Ноа казав правду.
І ти це знаєш.
Я знаю, що сильно напартачив,
але це не змінює того, що я відчуваю до тебе.
І я знаю, він не твій суджений.
-Ні. -Прошу, дай мені шанс, і я…
Припини. Зупинися!
Ти маєш піти. Будь ласка.
Дивіться, що я знайшов.
«Монополія»!
Гра почалася.
Добре. Бреде, зроби нам честь.
Це твоя улюблена гра, Бреде?
Моя улюблена.
Ого.
-Так! -Я все розкладу.
Він дуже ретельний.
Я вибираю перегонову машину.
Ні. Зачекай. Всі мають кидати гральний кубик.
-За правилами. -Гаразд. Вона серйозна.
Гаразд. У мене вийде.
Так!
Я можу вибрати.
І я обираю собачку.
Ні. Насправді… Вибачте. Це я завжди Скотті.
Ну ж бо, Ель. Я кидала першою.
-Припини, Ель. -Собачка мій. Такі правила.
Мені байдуже.
Годі, Ель.
Віддай його їй.
Гаразд. Я просто… Я не… Я й так не хотіла грати.
Ні. Чекай. Тримай. Я хочу, щоб він був у тебе. На.
Мені байдуже, що ти хочеш.
Ель!
Що?
Пробач, тату. Я…
Вона не може просто увірватися в наші життя і вдавати,
наче завжди була в них.
Ліндо, тобі тут не місце.
Як би сильно ти не старалася.
Ель!
Що це було?
Пробач, я її терпіти не можу.
Те, як вона намагається стати частиною нашого життя.
-Про що ти говориш? -Вона не мама.
І ніколи не буде.
З твого боку егоїстично чинити так.
-Егоїстично? -Так.
Останні шість років
ви з Бредом були моїм пріоритетом.
Я поставив життя на паузу.
Пішов на ненависну роботу,
щоб допомогти тобі з університетом.
Ти називаєш мене егоїстичним?
-Тату, я не усвідомлювала… -Ні, Ель.
Ти справді гадаєш, що ти єдина,
кому потрібне кохання в житті?
Ти не уявляєш, який я зараз у тобі розчарований.
Знаєш,
мама розказала мені секретик, яким я хочу поділитися.
В житті є дві речі, які вартують додаткових зусиль.
Перша з них — якісні сміттєві мішки.
А друга?
Бекон. Це очевидно.
Я справді напартачила вчора.
Твій тато тобі пробачить.
І Ноа повернеться.
Він завжди повертається.
Так.
-Дякую, що поміг прибрати. -Звісно.
Правило номер три.
Це хороше правило.
Завжди помагай прибрати лайно твого ліпшого друга.
То ми ще йдемо в автомати?
Так.
Ти не забула.
Звісно. Я б не пропустила таке.
Лі мав рацію.
Ноа повернеться.
Але мені було цікаво, де він.
А потім мене осяяло.
Привіт.
Ти мав рацію щодо Марко.
І мені шкода, що я неправильно повелася.
Так. Гадаю, ми обоє могли б повестися інакше.
Так.
Ми щось багато сваримося.
Мабуть.
Але я зараз під таким тиском,
і ми майже не буваємо разом на самоті.
Думаю, не лише це.
Ель,
ми з тобою так стараємося.
Знаю.
Скажімо, так буде і далі.
Але, через те чи інше, за рік це не працюватиме,
а ти перетнула пів країни, відмовилася від усього, що хотіла…
Так. Але це мені вирішувати.
Мені краще знати, як мені буде ліпше.
Ні. Ти знаєш. Ти точно знаєш, що для тебе ліпше, але…
Я не хочу бути одним з тих, хто змушує тебе поступитися власним щастям.
Що це означає?
Ель, я не хочу бути відповідальним за рішення, про яке ти пошкодуєш.
Ти можеш ще раз подати документи в Берклі.
Можеш вчитися з Лі, як хотіла.
Я не хочу бути тим, хто розлучить тебе з ним.
-Це моє рішення — поїхати в Бостон! -Я не…
Чому ти думаєш, що можеш вирішувати за мене?
Я нічого не вирішую…
Я розумію, що краще не намагатися тебе зупинити.
Але якщо ти вирішиш їхати…
то це буде без мене.
Це кінець?
Те, що ми кохаємо одне одного, нічого не означає?
Я кохаю тебе,
але іноді кохання не достатньо.
Впевнений, що ти цього хочеш?
Так.
Ні.
Лайно!
Чорт.
АВТОМАТИ
Ні.
Лі,
пробач мені.
Якось я випрошу в тебе пробачення.
Саме це ти й робила все літо.
Випрошувала пробачення.
Забудь про це.
Не треба.
Прошу, не роби так.
Ель, мені зараз більше нічого сказати.
Я хотіла там бути.
Дещо трапилося між мною і Ноа.
Ти не можеш бути таким засмученим. Це ж просто гра, Лі.
Вважаєш, що річ у цьому?
У грі? Мені що, п'ять років?
Річ не лише в цій клятій грі, Ель.
А в тому, щоб зберегти нашу дружбу.
Лі, я знаю, ти засмучений, але це…
Я для тебе ніхто.
Мені з ним не зрівнятися. Так було завжди!
Знаєш що?
Тобі наче дійсно п'ять років.
Тобі ніколи не треба було ні про що хвилюватися.
Все тобі підносили на блюдечку.
І ти звинувачуєш мене, що я не дбаю про тебе?
Усе, що я робила цього літа
для тебе і всіх інших, доводить, що занадто дбаю.
Це мало бути наше найкраще літо.
Але не буде,
бо все, що робило наше літо таким класним,
щезло, і нам ніколи це не повернути.
Але знаєш? Може, річ у цьому.
Може, не варто й старатися.
Принаймні тому з нас, хто хоче подорослішати.
Нове правило.
Так. Це кінець усіх наших правил.
МАРКО ВСЕ ГАРАЗД? МИ МОЖЕМО ПОГОВОРИТИ?
Не можна ні за кого триматися.
Що міцніше тримаєшся, то більше вони хочуть вислизнути.
Треба було послухатися власної поради.
Пробач.
У житті кожної людини
є мить, коли почуваєшся,
наче тобі не залишилося місця на цій землі.
Це й була ця мить для мене.
Доброго ранку.
Привіт.
Я їду, тому хотіла попрощатися.
Як ти?
-Не знаю, чи ти чула… -Ноа дзвонив мені.
Мені дуже шкода.
Все це для мене цілком неочікувано.
Так. Для нього теж.
Одну річ я знаю напевне:
готовий він чи ні до цих стосунків,
але він справді тебе кохає.
Мабуть, кохання не завжди достатньо.
Мабуть.
Інколи просто поганий час.
Бережи себе.
Ти теж.
Хай там що,
я хочу, щоб ти знала:
я вважаю тебе просто неймовірною жінкою.
Дякую, Хлої.
Лі?
Ноа?
Ні. Це лише я.
-Привіт. -Привіт.
Не знала, що ви приїдете. Я б могла про все подбати.
Ні. Все гаразд.
У мене зустріч з інженерами-екологами.
Вони мають схвалити порушення берегової лінії.
Чекайте. Вони знесуть будинок?
Тут будуть квартирні будинки.
Цей день стає чимраз гіршим.
Лі вчора мені все розповів.
Так.
І з Ноа в нас все.
Ель, можна тобі дещо сказати?
Так.
Не враховуючи Ноа,
чому ти хотіла в Гарвард?
Ви про що? Це Гарвард.
-Так… Правда. -Як туди не хотіти?
Просто за весь час, коли ти обговорювала
вибір університету,
я жодного разу не почула,
що ти насправді хочеш вивчати, коли потрапиш туди.
Так. Багато хто вирішує, що вивчатиме,
вже в університеті.
Я знаю.
Але хіба ти не думала, що твій вибір
завжди більше залежав від побажань інших,
ніж від того, що хочеш ти?
Може, час подумати, чим би хотіла займатися ти?
Зрозуміти, про що мрієш і чим гориш ти,
і вибрати відповідний університет?
І нікому не дозволяти втручатися в це.
Дякую.
Ходи сюди.
Тепер треба з'ясувати, що тебе захоплює.
І це все?
Привіт.
Привіт. Я радий, що ти прийшла.
Що думаєш про те, над чим я працюю?
Гарно.
Дякую.
Лі, поговоримо?
Так. Що таке?
Ель і Ноа розійшлися.
Що?
-Ти говорила з нею? -Так.
Зателефонуй їй.
Вона знати мене не хоче.
Після моїх слів.
Те, що трапилося з Ель і Ноа,
змусило мене задуматися.
Я бачила, як вони старалися
підтримувати стосунки на відстані,
і зрозуміла, наскільки це складно.
Рейчел…
-Якщо я десь дав маху, я все виправлю. -Лі, ні. Річ не в тобі.
Нам обом буде важко в університеті.
І краще не ускладнювати собі життя ще більше,
намагаючись підтримувати стосунки на такій віддалі.
То ти мене кидаєш?
Ти для мене дуже важливий,
і я не хочу, щоб наші стосунки закінчилися, як у них.
Хто знає? Якщо нам судилося,
ми врешті будемо разом.
Але я кохаю тебе.
Я теж тебе кохаю.
Я не хочу, але…
часом сильно партачу.
А ти так старався.
Я не хочу, щоб ти був нещасним.
І я не маю права ставати між вами з Ліндою.
Я не хочу тебе розчаровувати.
Я не розчарований, Ель.
Ми всі робимо помилки.
Те, хто ти, показує те, що ти робитимеш після цього.
-Привіт. -Привіт, Ліндо.
Що ти тут робиш?
Ліндо…
Я дуже хочу перепросити за свою поведінку того вечора.
Цей собачка Скотті
багато для мене важить, бо його завжди вибирала мама,
коли ми грали разом у «Монополію».
І це було…
-Так. Я знаю, що це звучить по-дурному. -Ні. Це зовсім не так.
Я розумію.
Дякую.
Ель…
Я й не думала замінити твою матір,
але я дуже непокоїлася за неї.
Я знаю пару історій, якими я б радо з тобою поділилася, якщо захочеш.
Я б цього хотіла.
Тоді до зустрічі.
Бувай.
КОМУ: НОА ПРИВІТ, ЯК СПРАВИ
Я хотіла йому написати, але не змогла,
бо це було б прощанням.
А я не була готова попрощатися.
Поки що.
Так!
Я теж так можу.
-Чекай. Ні! -Добре. Ще раз.
Ні!
Нізащо…
І, як і щороку,
літо збігло, як день.
І настав час для усіх нас почати наступну пригоду.
Я чекала, коли з'явиться Ноа.
Мене переповнювала дивна суміш почуттів.
Дуже хотіла його побачити,
але мене жахало, що він може справді прийти.
Шукаєш когось?
Гадаю, не мене.
Але як ти сказала,
я не твій суджений.
Вочевидь, це і не Ноа теж. Тому…
Пробач.
Але радий, що випав шанс попрощатися.
-Нарешті вибрав університет? -Ні.
Пропущу рік. Їду до Нью-Йорка.
Хочу попрацювати музикантом.
Чекай. Правда?
Ти не казав, що хочеш до Нью-Йорка.
Я завжди цього хотів.
Але, крім сім'ї, лише одна річ тримала мене тут,
але тепер усе в минулому.
Щасти. В тебе все вийде.
Дякую.
Моя нова висадка на місяць.
Що ж,
прощавай, Ель Еванс.
Прощавай, МВП.
Люди проходять крізь наші життя.
Дехто залишається в спогадах,
але найважливіші стають частиною тебе.
Один, два, три. За Еллен!
Я досі Ель, але байдуже.
Важко дивитися, як всі вони йдуть.
Ніхто з них не був ідеальним, але
всі вони по-своєму…
Агов.
…були великою частиною мого життя.
-Щасти в усьому. -Вівіан, годі тобі.
Ходи сюди. Я сумуватиму за тобою.
І оглядаючись…
Згадуйте мене.
Йди до нас.
…мені не соромно зізнатися, що я любила кожного з них.
Так. Звісно.
-Бувай. -Бувай.
То тебе прийняли в Берклі?
Так.
Чому ти показуєш це зараз?
Бо мені треба було це зробити ще тоді.
Ти маєш рацію.
Треба було сказати.
І ти б з цим змирився?
Ні. Мабуть, ні.
Бачиш? У цьому й річ. Я…
Треба було зробити боляче вам обом,
щоб нарешті зрозуміти, в чому проблема.
Ви обоє для мене так багато важите,
що я тратила життя на те,
що було ліпше для наших стосунків,
але мені не вистачало часу подумати,
що робить щасливою мене.
Що ти таке кажеш? Я не дбаю про твоє щастя?
Ні! Річ не в тому, що ти зробив.
Я стримувалася, щоб не завдати тобі болю,
навіть якщо боліло мені.
Розумієш?
Я мушу припинити це робити.
Я чув про тебе і Ноа.
Так.
То їдьмо до Берклі зі мною. Варто спробувати.
Саме про це я й кажу.
Я обрала Бостон, щоб бути з Ноа,
і Берклі, щоб бути з тобою.
Але я мушу з'ясувати, хто я така.
Самостійно.
Ходи сюди.
Вибач за те, що я сказала біля автоматів.
Я не хотіла.
Ні. Хотіла.
Все гаразд.
Бо ти казала правду.
Тоді пробач, що не вдалося зробити це літо найнезабутнішим.
Не знаю. Можливо, саме це ми й зробили.
То ти знаєш, куди хочеш?
Гадаю, так.
УНІВЕРСИТЕТ ПІВДЕННОЇ КАЛІФОРНІЇ
Заходьте.
Вітаю.
-Я… -Пані Еванс.
Яка несподіванка.
Ви мене пам'ятаєте?
Ви виграли єдиний танцювальний конкурс, що я судила,
тому сміливо можна казати: «Я вас пам'ятаю».
Чим я можу допомогти?
Привіт.
-Мама сказала, ти їдеш. -Так. Такий план.
Ти знав, що її прийняли в Берклі, чи не так?
Про що ти?
Ти порвав з Ель, щоб вона могла
піти в коледж зі мною, як планувалося.
Є багато причин, чому я порвав з Ель.
Я не хотів, щоб вона шкодувала про свій вибір.
Але те, що ми не разом, не означає, що я не захищатиму її.
То вона вибрала Берклі чи…
Ні. Вона хоче вступати в УПК.
Хоче займатися дизайном відеоігор.
Гаразд.
Правильний вибір.
Так.
Гей.
Не певен, що варто втручатися,
але те, що ти сказав про свою потребу захищати Ель…
Це неправда.
Вона завжди могла подбати про себе.
Єдине, що вона від тебе хотіла, — це щоб…
щоб ти її кохав.
У кожному разі
будемо бачитися.
Я знала, що Ноа їде наступного дня.
Але інколи так важко попрощатися,
що ліпше цього не робити.
І прощання з Ноа викликало в мене
ті ж почуття, що й прощання з пляжним будинком.
З днем народження!
Я не могла змусити себе забрати його. Здавалося, якщо я залишу фото,
воно висітиме на тому ж місці довіку.
НОА — ПРИВІТ, Є ДЕЩО, ЩО ТИ МОЖЕШ ДЛЯ МЕНЕ ЗРОБИТИ.
МАМІ
Я сподіваюся, ви не проти такого звертання,
але це те, що я відчуваю до вас.
Ваше тепло, мудрість і доброта
стали для мене благословенням.
І мені важко висловити, як сильно я вам вдячна.
Натомість я вкладаю невеликий подарунок
від щирого серця.
Ель.
Привіт.
Думаєш, я дозволю тобі втекти не попрощавшись?
Хотів заїхати до тебе по дорозі.
-Ого, ти полагодив задній ліхтар. -Ні. Не я.
-Ноа. -Так.
Гадаю, це все.
Так дивно їхати без тебе.
Я додала нове.
«Правило номер 35».
«Завжди дзвони ліпшому другові, коли скучиш за ним».
Мені подобається. Дякую.
Місіс Флінн, здається, всі документи
для продажу вашої власності готові.
Нам потрібен останній підпис,
щоб фіналізувати угоду.
І мені важко висловити, як сильно я вам вдячна.
Натомість я вкладаю невеликий подарунок
від щирого серця.
Ель.
Якась проблема?
Місіс Флінн?
Ні.
Жодних проблем.
Просто я не продаю будинок.
Ви втратите мільйони.
Усі ці старі будинки знесуть.
Але не цей.
Гарного дня, панове.
Ось це чудова.
-Вона така… Ідеальне світло. -Думаєш? Ну, не знаю.
-Ще побачимося. Добре? -Так. Круто.
Думаєш, мені варто…
То ти вступаєш в УПК?
Так. Співбесіда на весняний семестр наступного тижня.
Це дуже популярна програма, тому навряд мене візьмуть.
Ти жартуєш?
Коли ти щось надумаєш, ти це робиш.
Не знаю. Побачимо.
Пробач, що в нас не склалося.
Маємо те, що маємо, Ноа.
І ти пробач.
Не забувай мене. Добре?
Прощавай, Ноа.
ТАНЦЕМАНІЯ
Ель, подбай про нашу гру, поки мене не буде.
До нашого наступного танцю.
Твій найкращий друг, Лі.
ЕЛЬ+ЛІ=ДРУЗІ ДОВІКУ
Так. Типовий Лі.
Тут, на кафедрі відеоігор,
ми презентуємо ідеї і перетворюємо їх на готовий продукт.
Ми сподіваємося, що у вас є ідеї
можливих ігор чи ігрових продуктів.
Так. Звісно. Жодних сумнівів.
Ви маєте на увазі зараз?
Вибачте. Я не знала, що треба приготувати щось на сьогодні.
Це не має бути щось готове.
Просто поділіться своїми задумами.
Так. Звісно.
Я…
Боже мій. Перепрошую. Є…
Ніщо не спадає на думку. Я просто… Не знаю, що сказати.
Нічого страшного, Ель.
Думаю, ми почули достатньо.
-Дякую. -Дякую.
Так. Дякую.
Була одна ідея.
Але це більше задум.
Уперед, Ель.
Знаєте, як у спортивних відеоіграх люди вибирають справжніх спортсменів,
і показники цих гравців
визначають успіх…
Тут усім відомо, як грати у фентезі-футбол, пані Еванс.
Круто. Так. Вибачте. Звісно.
А якщо застосувати цей принцип до великих e-sports-платформ?
Гравці збиратимуться на початку сезону
і по черзі обиратимуть улюблених профі.
Це навіть можна назвати «фентез-e-sports».
Фентезі-футбол — це мультимільйонна індустрія. Так?
Сім мільярдів доларів насправді.
Бачите? Ось воно.
А скільки грошей в e-sports-індустрії?
Два мільярди.
Здається, на цьому можна підзаробити.
І в мене є ще одна ідея…
Привіт. Ну що?
Здається, взяли!
Так!
18 ЗАВЖДИ РАДІЙ УСПІХАМ ЛІПШОГО ДРУГА.
Добре. Розкажи все. Що було?
Я приходжу туди і така знервована…
МИНУЛО ШІСТЬ РОКІВ
Лі з Рейчел таки зійшлися знову.
Виявляється, інколи
люди знову можуть бути разом.
Ми з Лі підтримували зв'язок до кінця коледжу.
Після випуску Лі повернувся в Лос-Анджелес.
І для нас наче час зупинився.
Ми обоє дуже змінилися, та не наша дружба.
І восени того року
ми всі опинилися в добре знайомому місці.
Боже мій!
Не може бути!
І раптом ми побачили її.
Лі!
-Вони досі це роблять? -Досі роблять.
Боже мій…
Діти в школі досі влаштовували Будку поцілунків.
І на якусь мить
я відчула те ж хвилювання,
яке відчула у вечір свого першого поцілунку.
А потім я побачила його.
Знову.
Привіт, Шеллі.
Привіт, Ноа.
Ноа!
-Привіт! -Яке щастя тебе тут побачити.
-Дуже радий, брате. -Радий бачити.
-Радий вас бачити. -Ми теж.
-Ще раз вітаю. -Дякую.
Коли весілля? Обрали дату?
Так. Думаємо наприкінці травня.
Гаразд. Наприкінці травня. Пошвидше б.
Ми збиралися піти за чурос.
-Добре. Чурос. -Куди ви?
То ми вас знайдемо?
-Круто. -Радий бачити.
-Я теж. -Па.
-Ух. -Можеш у це повірити?
Ні. Не хочу на це дивитися.
Минуло багато часу.
Так.
У тебе такий діловий вигляд.
Хай тебе не обманює цей костюм, я досі бунтівник.
У п'ятницю пішов з роботи на 20 хвилин раніше.
Ого.
-Нікому не кажу. Це неабищо. -Так.
-Я збережу твій секрет. -Ага. Цить.
Добре.
Лі розказав, тобі пропонують роботу.
Юридична фірма в Нью-Йорку, і ще одна в Ел-Ей.
Не знаю поки що, яку оберу.
Вітаю. Це неймовірно.
Лі сказав, ти розробляєш відеоігри.
-Свою власну гру. -Так.
Я розробляю ігри. Це класно.
Моя компанія маленька,
-але там багато можливостей. -Добре.
І у мене багато творчої свободи, тож…
-Мені подобається. -Я радий.
Що?
Не знаю, просто ти…
Ти тепер така доросла.
Хотіла сказати те саме про тебе.
А відчуття, наче вчора
ти гепнулася зі скутера на дорозі.
Тепер я набагато краще воджу.
-Навіть мотоцикл маю. -Справді?
Гаразд. Коли знову буду в місті,
треба покататися разом.
Якщо ти захочеш.
Захочу. Буде весело.
Чудово.
Маю побачитися з друзями, і в мене рано літак, тож…
-Так. Жодних проблем. -Але я подзвоню.
-Добре? -Так. Якщо матимеш час.
Я знайду час.
-Я йду. Гаразд -Гаразд. Добре.
Побачимося…
-Ще побачимося. -Добре.
До зустрічі. Добре. Па.
Па.
Коли я стояла там, на святі,
і бачила Ноа знову після стількох років,
я не могла не думати про одну річ.
Що все це трапилося лише завдяки…
Ну, ви знаєте.
-Привіт! -Привіт!
-Уперед. -Запрошуємо в Будку поцілунків.
Ух!
Нічого собі!
Так.
Гарна і важка.
Ледве не промазав, брате!
Ледве не промазав!
-У фільмі я помру. -Треба було це залишити.
Хочу відригнути.
Ні. Не виходить. Відригну після цього дубля.
Що? Лі! Боже мій!
Про що він думав?
Знімай фартух, Лі, і йди додому.
Так. Пробач, Мей. Ти маєш рацію.
Бред…
Моє серце так швидко б'ється.
Все гаразд. Це нормально.
Нічого страшного.
-Нічого страшного. -Нічого страшного.
Топ-репліка фільму.
-Я впаду! -Я тебе ******!
Припини це!
-Лайно. Це я винен. -Не треба було матюкатися.
Слабенько, друже.
Дуже слабенько. Ну ж бо. Постарайся.
Трясця!
Можна ***нутися!
Ти сказала мені, щоб я пішов.
Ми танцювали на ньому, відколи навчилися ходити.
Що ти від мене хочеш?
Я хочу, щоб цей ****** автомат не шумів!
-Мої ноги відучора смердять. -Як гарно.
Гей, Вінсе?
Швидше. Молодець. Дякую.
Це його. Він має, ****, за цим слідкувати.
Тейлоре.
-Я принесу ще щось перекусити. -Добре. Марко тут?
-Ти серйозно? -Годі.
Що ти тут робиш?
Просто хотів сказати…
Цей хлопець скажений.
Номер вісім?
Ні.
Годі.
Чекай.
-Що відбувається? -У мене тут сценарій.
Добре.
Покидаємо м'яча?
О боже…
Крутіший від усіх!
Залізай!
-Привіт. -Привіт.
Як прибрано. Дякую.
Трясця.
Це було огидно.
І екскурсія по Гарварду на вихідних!
-Справді? По Гарварду? -Так.
Дідько.
Все уже зроблено,
тож скажімо…
Вибач.
ПРАЦІВНИК МІСЯЦЯ
Ідеально!
Я люблю тебе, Марко!
Цілковитий безлад!
Усі на борт!
Ти купиш мені нове яблуко. Клянуся.
Ти більше мені не подруга.
Це кінець. Усе скінчено. Остаточно.
Це було так по-дурному.
Переклад субтитрів: Людмила Речич