Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Дівчатка,
ваша мама розлютиться якщо дізнається, що ви знову розколупали стіну.
-Деліє? -Деліє?
Все гаразд?
-Деліє, все добре? -Пані Деліє,
нам дуже важливо щоб ви проінформували вашу сім'ю про вашу ситуацію.
На жаль, цю битву ми програємо.
Потрібно, щоб ви надали номер телефону когось з близьких.
Лікування дуже агресивне…
ДЕ ЛА МОРА, ПАУЛІНА: 51511445606
ЕЛЕНА: 5528431137 ХУЛІАН: 4372246603
ОРИГІНАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
ДІМ КВІТІВ: ФІЛЬМ
Знайшла Делію?
Спробувала по мобільному, але там глухо.
Ало? Як справи, Хуліане?
Нормально. Як не знайдемо Делію, Дієго відправить Тель-Авів до дитсадка.
Краще б за ним Пабло наглядав.
А я про що? Відвезіть його у садок.
Треба попереджати, що дзвінок потрійний.
Ти чого, заспокойся.
Що приховуєш?
Нічого. Просто ми говоримо про нашого сина.
Так я і кажу, що Єрусалима варто було б влаштувати у садочок.
Зрозуміло, Пауліно. Вдячна за пораду.
Тобі не здається, що у Делії і так повно справ з квітковою крамницею?
Я саме тут.
От поговорю з нею і все тобі розкажу.
Бувай!
ДІМ КВІТІВ
-Привіт Амандо! -Доброго ранку.
-Як ви, дівчата? -Привіт!
-Елено! Це справжнє диво! -Не перебільшуй.
Я біла тут місяць…
два… три місяці тому.
-Бачиш? -Давненько.
Таке воно життя.
А де Делія?
Її немає.
-Як це? -Вона не приходила.
Як дивно. І слухавку не бере.
Марно.
-Кілька днів тому вона впала… -У воду!
Тобто, на підлозі була калюжа і… ти розумієш.
Гаразд. Скажете їй, що я її шукала?
Тобто, ми всі її шукаємо. Це важливо.
-Ти б частіше навідувалася. -Знаю.
Не барися.
-Три місяці – це майже життя. -Знаю.
-Або пандемія. -Ага, пандемія.
Гаразд, дівчата. Передайте Делії.
-Бувайте. -Бувай.
-Дякую, юначе. -Нема за що.
-Віддаймо це мамі. -Ага.
Покажи, Деліє.
Він досі не заснув.
Пірі, крихітко
Щось не так, пані?
«Вас запрошено на весілля Саломона Коена…»
Цього разу по-справжньому?
Не знаю, та заради його ж блага сподіваюся, що так.
Де воно буде? Дай глянути.
-Нащо? Ми не йдемо. -Ми мусимо, Вірхініє.
Інакше ти тільки підгодовуватимеш чутки, що досі його кохаєш.
Які ще чутки, Ернесто? Ти єдиний, хто про це говорить.
Саме через це він скасував стільки весіль…
Якщо так хочеш піти, йди і передавай мої вітання.
Це відкривач для листів мого дідуся.
Звісно. Не гоже було б загубити сімейну реліквію. Твій спадок.
Я відчиню, Деліє.
Сало?
-Привіт, Елено. -Привіт.
Я побачила твою машину імені стало цікаво. Що ти тут робиш?
Хто там?
Ніхто!
Елена де ла Мора!
«Ніхто»? Та я ж могла бути твоєю донькою!
Поговорімо потім, Елено.
Це стара подруга, що купила будинок, не більше.
Зараз не найкращий момент.
Звідки така загадковість?
Вам краще не влазити у нові пригоди.
-А з Чуй можна поговорити? -Не вплутуй сюди Хесуса.
Синку,
візьми мій мобільний…
І глянь, що пише твоя тітка у сімейному чаті.
Будь ласкавий.
Пише: «В нашому домі коїться щось дивне…
колишньому домі».
Це все?
Мамо, що вона забула у будинку?
Час перегорнути сторінку, перерости…
Досі, Бруніто.
Подорослішати.
Відпиши їй, ну ж бо.
«Гаразд».
І смайлика додай. Того, підозріливого з моноклем.
Гаразд.
Знаєш, що?
Зміни вже нарешті…
ім'я групового чату.
Назви його «Сестри».
Зробив.
Дякую.
Це мама.
Ой, твоя мама.
Ввімкни гучномовець.
Зроблено.
Привіт, люба. Як ти?
Погані новини, Пау.
Ні-ні!
Ти на гучномовці. Зі мною тут Бруно.
Тобто у мене чудові новини.
Прекрасно.
Мамо, з нашою сім'єю я вже до поганих новин призвичаївся.
Гаразд?
Це не стосується тебе
і твоїх проблем з випивкою і порно. Це на потім.
Що?
Треба це обговорити.
-Поводишся як дурень! -Як ти дізналась?
Пауліно, вони знімають обвинувачення з Агустіна Коркуери.
Ні!
Я зробила все, що змогла,
але в нас недостатньо доказів.
Пройшло забагато часу і…
Мамо, ти проїхала поворот!
Змінюю маршрут…
Ти не уявляєш, як усе погано, мила.
Отак от.
У того Агустіна круті адвокати.
Справжні акули, розумієш?
Марія Хосе більше нічого не може вдіяти.
Сім'я сім'єю, та треба десь і гроші брати.
Може вже час розказати моїм сестрам, що відбувається?
Ні, Пау.
Не хочу, щоб вони бачили мене такою.
Ти обіцяла мовчати.
Гаразд.
А мені сказала.
Мовчи.
Мовчи. Я тобі не казала.
-Ти підслухав. -Ні, ти мені сама сказала.
-Не відгавкуйся. -Не сваріться, Пау.
Май совість.
-Пауліно? -Так, мила?
Я знову бачила той сон.
Про Вісенте Фернандеса? Видно він тобі в душу запав.
Ні, Пау.
Той, що про скарб!
Хіба це зараз важливо, Делі?
Ой, Пауліно…
Коли ти була маленькою,
ви з братом і сестрою заховали скарб у кімнаті батьків.
Ти вже й забула.
Звісно, Деліє.
Тим паче якби у тому будинку лишилися хоч якісь скарби,
я б їх власними пазурами їх повидирала.
Але ж він там.
Як на мене, мій сон – це видіння.
Там ви й знайдете якийсь доказ проти Агустіна.
То прозріння, а не видіння, Деліє.
І воно теж.
Твоя матуся була розумною жінкою.
Я впевнена, що вона його там заховала,
адже знала, що там ніхто не шукатиме.
Ніхто окрім вас.
-Ви маєте його забрати. -Ой, Деліє…
Я нічого такого не пам'ятаю.
Та якщо ти впевнена, що там щось є, я його знайду.
Тільки зроби це до моєї операції.
Звісно.
До речі, коли там твоя операція?
Вони тут написали? Не бачу. Старість не радість.
Слухай…
Деліє?
Деліє!
Ні, Деліє…
А ти і не вставав! А як вона б померла, а ти все сидиш?
-Я поглянув. -Вставай, нам пора.
А моя терапія?
Тихенько.
Чудово, вона дихає. Я так злякалася!
Ходімо додому. Ти постійно в тому своєму телефоні!
Бувай, Деліє.
Чим це пахне?
Ну…
Ліками, сонечко.
Ти не підеш на весілля?
Ні, нащо?
Весілля такі… нудні.
Тому я ніколи не вийду заміж.
Але ж все залежить від того, за кого ти вийдеш заміж!
Може на твоєму весіллі буде весело.
Пообіцяй, що коли виростеш,
знайдеш ідеального чоловіка.
Справжнього принця.
Як татко?
Звісно.
Такого як татко.
Такого самісінького.
Татко класний, правда?
Я б міг піти прямо на терапію. Тобі пора вже мені довіряти.
Ми перенесемо сеанс.
Для нас головне – провести час разом.
Ти просто намагаєшся за мною стежити відколи відправила на реабілітацію.
ніхто тебе нікуди не відправляв.
Ти просто поїхав до літнього табору,
що спеціалізується на допомозі людям з любов'ю до алкоголю.
-Ходімо. -Мамо?
-Що? -Даси ключі від машини?
Нащо?
Музику послухаю.
-Вони там. -Дякую.
Я тобі довіряю, гаразд?
Не підлизуйся.
У тебе обличчя прищами вкриється
як продовжуватимеш собою пишатися.
Не такий вже ти і красень, ясно?
Ой леле…
Що трапилося?
Боже милий…
Ну чому у багатіїв цієї країни такий жахливий смак?
Хоча всюди так. Це їх прокляття.
Що то за загадкова жінка?
І чому вона так прикрасила дім?
-І чого там Коен? -І чому він не забажав тебе бачити?
І хто вбив Пако Стенлі?
-Та мовчи вже! -Ти такий дурень, Хуліане.
Це тобі не жарт. Тут щось коїться.
-От де Делія? -Хто зна.
Це якось пов'язано?
Я думаю, що так.
Дівчата у квітковій крамниці поводилися дивно.
Ні-ні, нічого не відбувається.
А чому ж ти так туди рвешся? Видно, що вони не хочуть відчиняти.
Марія Хосе забула прабабусину каблучку у сейфі, ясно?
-Та ну! -А от і так.
Нічого страшного.
Зайдемо, заберемо і підемо собі.
-Привіт! -Привіт.
Я Пауліна де ла Мора.
Звісно. Я знаю хто ти.
А ви, певно, Еленіта де ла Мора та Хуліансіто де ла Мора.
Ті, що з запальними стегнами.
Вона про нас все знає!
Але ж ти справді чудовий.
Онучка показала мені твоє відео. Оце так ритм!
-Який сором… -Дякую.
Ми не хотіли вас потурбувати,
просто ми дещо забули всередині…
-Щось? -Ми лише на хвилинку.
Якщо ви не проти.
Якщо чесно, проти.
Я купила цей будинок разом з усім, що в ньому.
-Хіба ж не так, Пауліно? -Звісно.
Але ж ви розумієте, що це особисте.
Ви ж Інес?
Ні, Інес – це моя онучка.
Будинок записаний на неї, але власниця я.
А тепер, якщо дозволите, у мене багато справ.
Повертайтесь додому.
-Дякую. -Як мило.
Колишній дім.
Увага! Ви занадто близько до дверей!
Відійдіть!
-Картинка не відповідає звуку. -Тобто?
Як така мила бабуся могла нас так безпардонно випхати?
Тут відбувається щось підозріле.
-Згоден -А я говорила!
То дізнаймося, що.
Бруно, ні!
Бруно!
Боже милостивий…
То тут буде вечірка?
Справжній козир нам в руки.
-Сам розберешся? -Ми з Дієго.
Хуліане, я не хотіла казати цього. Поки що. Але:
мені не подобається наша домовленість.
І Тель-Авів також.
Елено, що ти таке кажеш? Він же твій син!
Йому лише треба до тебе призвичаїтися.
Ні! Мені не подобається, коли ви називаєте його Тель-Авів. Він Патрісіо.
Ну гаразд.
Я ціню відсилку,
та наразі нам треба сконцентруватися на доказах.
-На чому? -Тобто, на прабабусиній каблучці.
І взагалі, його всі звуть Тель-Авів.
Не варто його плутати, бідолашку.
Плутати? Та у нього три батька і мама.
Важко буде не заплутатися.
У мене є план.
Знову, Вірхініє?
Це Патрісіо.
Привіт Пато! Як справи?
Я тут подумав, Вірхініє. Ти перемогла. На весілля не підемо.
Ні, навпаки.
-Ми мусимо піти на весілля. -Та визначся вже, Вірхініє!
Ми помстимося Агустінові.
Звідки знаєш, що він там буде?
Звідки ж ще? Мені Пато сказав.
Ми роками чекали на цей день.
Саме так. Вже пройшли роки.
Давай не вв'язуватися у проблеми.
Люди кажуть, що помста – це страва, яка подається холодною.
Так от моя вже замерзла. І у нас є план.
Можливо це ваш єдиний шанс дістати каблучку.
Але якщо нічого не вийде, з копами розбиратиметесь самі.
Як ваш адвокат я просто хочу нагадати,
що моя професійна рекомендація: подати документи
та отримати ордер на вхід у будинок.
Ні!
Ні, Маріє Хосе, ми вже про це говорили.
Гаразд.
Але ця сім'я достатньо часто опиняється у в'язниці.
Згадай свою останню конференцію у Фінляндії..
Замовчи, бо Бруно може почути.
До речі, а де він?
Маріє Хосе, сконцентруйся на плані.
У нас не так багато часу.
-Але ж у хлопчика софткор-порнозалежність… -Що?
Усе порно софткорне!
Гаразд. Я це роблю лише тому, що це екстраординарний випадок.
Хіба це не ти забула каблучку?
Так… звісно. Я забула каблучку, мені і план вигадувати.
-Потримати Тель-Авіва? -З Патрісіо все гаразд.
Можна зробити гучніше? Я не…
Я б допомогла, але не знаю як.
Натисни отут…
-Обережніше! -Та, бляха, розслабтеся!
Зі мною він у безпеці.
Запитаймо Бруно.
Бруно – це такий собі Едвард Руки-ножиці,
руйнує все, до чого торкається.
Ні, я не старий.
Боже милостивий, ми всі опинимось за ґратами.
-Ну що за сімейка… -Ось так.
-Це його заспокоїло. -Гаразд, з цим розібралися.
Отже.
Що нам треба зробити?
Ми його запишемо.
Бо без доказів його зізнання нам ніхто не повірить.
Особливо тепер, коли я Вірхінія де ла Мора.
Репутації – нуль.
Без образ.
Чекай, а де Мікаела?
У неї тур.
А мені ти чому не сказала?
Ти не казала, що вона грає роль у плані.
Вони з татом і Кармелою женуться за славою.
Гаразд, проїхали.
Це лише підвищить ризик того, що план провалиться.
Та то нічого…
Звернімося до аматорів.
Хуліане.
Знаходимо Чікіса у списку запрошених.
Дзвониш йому і напрошуєшся з ним.
Я піду з Чікісом?
Облиш, Хуліане. Ти завжди йому подобався.
Зробиш його день.
А можна я щось інше зроблю?
Хуліане, не будь егоїстом. Нам всім тут є що втрачати.
Але ж це не я забув каблучку.
Ви маєте бути дуже обережними.
Ми мусимо помститися за смерть Пато.
Нам потрібні союзники,
а от зайві проблеми – ні.
Ви проникнете на вечірку по-одному.
Щойно я потраплю всередину, то змішаюся з гостями.
Хуліан відволіче гостей, особливо фанатів лорда Віддайте-мені-все.
-Фанатів…? -Лорде Віддайте-мені-все!
Лорде Віддайте-мені-все!
Я запишу його зізнання. Усі гості будуть свідками.
Я щойно вислала тобі мапу дому,
якщо раптом доведеться активувати план «Місія нездійснення».
Що ми зробимо лише у випадку, якщо використаємо план
«Многая літа Від старих і нових друзів».
Як на мене, назва задовга.
Погоджуюся.
Бляха-муха…
Головне все робити делікатно. Жодного насилля, жодних слідів.
Записати його буде не легко,
та я можу заманити Агустіна у пастку так, щоб ніхто не помітив.
І як же ти це зробиш?
Своїм шармом.
Прислухайтеся до музики.
Елена керуватиме планом,
а якщо щось піде не так, вона заграє «Оду радості» на тубі.
Та годі вам!
Елені слон наступив на вуха і на руки!
Забула про трубача, з яким я в школі зустрічалась?
Він навчив мене грати на тубі.
Ну звісно.
Ми вирушили у тур Європою з оркестром.
Грали у Румунії, Арменії та Чеській Республіці.
Було казково.
Хто ж знав…
-А тепер про тунель. -Який ще тунель?
Між квітковою крамницею та шафою Вірхінії існує тунель.
Тут.
Вона користувалася ним, щоб зустрічатися з лікарем Коеном…
Це заради тебе!
…курити марихуану чи просто поплакати.
А ще інколи займалася там сексом.
Що?
Це моя мама.
Вірхінія якось напідпитку розказала мені це у кабаре.
Тієї ночі її просто несло. Вона була…
Тим часом…
Ми хакнемо систему безпеки у будинку.
Хто це «ми»?
Ми у Мадриді.
Привітайтеся!
Привіт!
А чого я, по-вашому, у масці?
Ми тут тримаємося.
Протистоїмо!
-Та годі тобі! -Прошу.
Наразі в нас є лише ми.
Маємо захищати одне одного.
Я буду тут, за комп'ютером, за всім наглядатиму. Гаразд?
Все зрозуміло?
Так.
За 24 години ми повернемо каблучку прабабусі.
Це пакт.
За 24 години ми помстимося Агустінові Коркуері.
-Що це було? -Я аж здригнулася.
Це мама.
Вибачте, маю відповісти. Це терапевтка Бруно.
-Гаразд, Вірхініє. -Ходімо у ліжко.
-Вже пізно. -Дай поцілую.
Моє сонечко.
Бідолашка вже спав.
Нема за що, люди!
Бувай!
Щасти!
То тепер я ідіотка, що забула каблучку.
Я? Забула?
Ми зробимо це все заради каблучки?
Пробач, Елено. Я думала, що вже відключилася.
Відеодзвінки – складна штука, правда ж?
Алло? Маю тобі дещо розказати.
Дехто спробує вдертися у будинок твоєї бабці на вечірці.
Кажи, що відбувається!
Миша!
Не забувай кожного разу стерилізувати його пляшечку і соску.
І, ти ж знаєш, кожні півтори години йому треба подрімати.
-Якщо сильно рознервується… -Не переживай.
-Справді? -Голова.
-Чекай. Я сама. -Хочеш потримати?
Так, крихітко. Який милий хлопчик.
Ходімо.
-Все гаразд, сонце. -Казав же, він її ненавидить.
-Не кажи так. -Я серйозно, Дієго!
Нащо ти вигадала цю історію про каблучку?
Бо не можу розказати їм, що ми робимо все це заради помсти.
Вони слабкі.
Це не помста. Це правосуддя.
Твої рідні підтримали б тебе, якби знали, що це заради Патрісіо.
Так, але як я їм це поясню?
Що поки Делія бореться за життя, на неї зійшло прозріння,
і вона пригадала, що докази заховані разом зі скарбом?
І не нагадуй про Делію. Я досі не можу повірити.
Між цим і новою згубною звичкою Бруно…
Згубною звичкою?
Я хакнула його комп'ютер. На щастя, це було лише софткорне порно.
Місіонерська позиція, погане освітлення, жахлива музика.
-Навіть у порно він скромник. -Щось іще?
У нього є дівчина,
але вона не користується соцмережами.
Це викликає підозру.
Це якось пов'язано?
Усе пов'язано.
Бруно?
Бруно!
Тату! Мамо!
-Як я вам? -Мама така гарна!
-Подобається, крихітко? -Так!
-Ви обидва просто казкові! -Дякую.
-Дуже вдячний! -Ходімо.
Гарно. Наче з золота.
Колись я віддам його тобі, мила.
Мені і твої нігті подобаються.
-Я твої теж нафарбую. -Так!
Діти, слухайтеся Делію.
Поводьтеся добре.
-Бувайте! -Бувай!
-Гарно провести час! -Па-па!
Знову ми з вами лишилися одні, мої сонечка.
Дякую.
Я в образі, бо ввечері на шоу першою виступатиму.
Ну гаразд.
Ти в нас будь-що заради уваги утнеш, правда ж?
-Така вже я. -У тебе таке волосся блискуче!
-Я на заміні на тубі. -Запізнюєшся.
Хутко. Вже час.
Систему увімкнено.
Вітаю!
Вітаю, Вірхініє.
Кармеліто!
Скільки ж часу пройшло?
Десь десять… вісім років, щоб бути точною.
Так довго?
А мені досі болить, Вірхініє.
Привіт, Кармело.
Привіт, Ернесто.
Я отримала запрошення на твоє весілля.
А чому не прийшла?
Не так вже й легко бути присутньою на весіллі кохання твого життя.
Та ти певно розумієш, як воно мені було.
-Не думала, що ви прийдете. -Маємо дещо важливіше на думці.
-Ні, Вірхініє. Не варто.
-Що? -Вірхініє…
Ми помстимося за смерть Пато.
Сьогодні? Прямо на весіллі Сало?
-Це якось негарно. -Ти права, день непідходящий.
Ходімо.
Перепрошую.
Імена, будь ласка.
-Агустін Коркуера. -Його «плюс один».
-Агустін Коркуера проходить. Ваше ім'я? -Я «плюс один».
Я його супроводжую.
-Хуліан… -Агірре! Я Хуліан Агірре.
Покажіть посвідчення.
-У нас тут де ла Мора. -Я Хуліан Агірре!
Думав ми пробачимо вам те, що ви зробили татові?
Мене не проведеш.
Бог зробив тебе гарненьким, а от мізками обділив.
Лорде Віддайте-мені-все.
-Лорд Віддайте-мені-все? -Ненавиджу тебе, Чікіс!
-Це він! Можна селфі? -Звісно.
-Правда? Дякую. -І мені!
Лорде!
-Бачили відео? -Воно чудове!
Як мило.
-Не чіпайте мене! -Куди ви його ведете?
Бруно!
Що ти робиш? Не йди туди!
Він зі мною.
Він де ла Мора!
-Бруно Рікельме. -Не йди, Бруно! Не ігноруй мене!
Бруно! Не йди туди!
Інес – онучка власниці.
Чув? Ходімо.
Час переходити до наступного плану.
Не переймайся. Я про все подбаю.
Мене викрили.
Хуліане, серйозно? Ти навіть це не здатен зробити?
На жаль, здається Бруно пішов у мене.
Ще чого.
Кажуть, діти успадковують мозок від матері.
Це дитя досягне успіху.
Він на вечірці і все зіпсує.
-Що ти таке кажеш? -І, здається, там дуже весело.
-Він справді там? -Так!
Цій дитині не можна знову пити!
Знаєш, що найгірше?
Його нова дівчина – онучка власниці.
Хуліане, чому ти не сказав раніше?
Неймовірно!
Ніколи більше не кажи, що він вдався у тебе!
Знаєш що?
Я обожнюю софткор-порно!
Хуліане, будь ласка!
Що ще очікувати від найдурнішого.
Поглянь, Вірхініє!
Це ж ми!
Хвиля!
Не будь таким вульгарним.
Вибач. Завтикав.
Бабусю, це Бруно. Бруно Рікельме.
Приємно познайомитися, Бруно.
Пані Есперансо, ми локалізували Хуліана де ла Мора.
Лишилося двоє. Пильнуйте. Вони можуть бути серед нас.
Гарного вечора, Бруніто.
-І вам також. Перепрошую. -Звісно.
Добре, що ти мене попередив.
Видно бабця справді знає тих людей.
Багато у вас охорони.
Ага. Але ж це на краще, правда?
Сьогодні ми під захистом..
Так, звісно.
Саломоне Коен!
-Вірхініє… -Мої найщиріші вітання.
Як там ви кажете?
Мазл тов!
-Мазл тов! -Так, мазл тов!
Перепрошую. Ми всі бажаємо вам найкращого на вашому весіллі.
Чи не так, Кармело?
Агустіне Коркуера!
Не знала, що ви лишилися друзями.
-Це моя кузина Сара. -Я дружина Агустіна.
Дружина? Але ж…
Сфотографуєте нас?
Звісно!
Станьте близенько.
На згадку!
На рахунок три кажіть «сир».
Один, два… три.
Сир!
Мої вітання! Я Ернесто де ла Мора.
-Ернесто де ла Мора. -Чоловік Вірхінії.
Сало, поясни, будь ласка, нащо ти запросив Агустіна?
Він – сім'я.
Сара з Есперансою – кузини. Він сім'я.
Агустін убив Пато.
Пам'ятаєш? Чи вже волів би забути?
Ходімо зі мною.
Прокляті мільйонери. Невже не можна двічі з одного бокалу випити?
Боже милостивий!
-Хочеш пігулку? -Ні, все гаразд.
Бруно на вечірці.
-Це хіба входило у план? -Ні!
Якщо він вип'є, то все зруйнує!
Треба поспішати.
-А в нього стояк. -Як вульгарно! Ходімо.
Щасти!
Обережніше!
Дозволь пояснити.
Вірхініє, зрозумій.
Скажи мені одне.
Як це ти одружуєшся з католичкою?
Адже саме через це ми й розлучилися.
-Послухай… -Ні, Сало!
Я б навернулася, якби ти попросив.
Навіть пішла на курси івриту, щоб тебе здивувати.
Що це значить?
Це могла б бути я, дурню!
Я просила зробити чотири шари, а не три!
Намагаєшся зруйнувати моє весілля? Виглядає гидотно!
Вибач, що перебиваю. Є секунда?
Це ще не кінець.
Яка вже різниця?
Ти ж обрала Ернесто.
-Я одружилася з Ернесто бо… -Завагітніла від нього.
Тобто так ти йому сказала.
Серце зрадливе, Вірхініє.
Сало!
Зраджують люди, Саломоне.
Не думав, що ти прийдеш.
Не думала, що запросиш.
Сало?
У мене є план на цю ніч.
Ні, Вірхініє.
Не тут. Моя сім'я тут. Це моє весілля.
Ні!
Я не про це.
Хоча…
Я жінка гнучка.
І, правду кажучи…
я відчуваю всередині наче багаття.
Поквапся там з драбиною!
Вона жива?
Вона мене вб'є.
Ми не знаємо, що вона побачила.
Пробач.
Сало, поклич на допомогу!
Білявка! Пауліна де ла Мора тепер білявка!
Ти про кого?
Вона зникла!
Каже, що, нібито, бачив Пауліну.
«Нібито»? Я її знаю. Вона від тебе втече.
Вона повільно говорить, але дуже швидко мізкує.
Викликай вже охорону!
Це все жахливо.
Пробач.
Це не входило у мої плани.
Тепер Дієго та Есперанса мають піти до головної зали,
щоб вона вимкнула сигналізацію.
Як він мене любить.
Мазл тов!
Дозвольте провести вас кудись, щоб ви перевдяглися.
А може краще проведеш мене у більш приватне місце?
Де нас ніхто не побачить.
Темненьку місцинку.
Пауліно, ти готова?
Я завжди готова.
Розум…
-Серце! І сила! -…і сила.
Увага! Ви занадто близько до вікна!
Відійдіть!
Може підемо до твоєї кімнати?
Зараз не можна.
Гості…
Ні, щоб ти перевдягнулася. Не можна, щоб тебе такою побачили.
Ти ж господиня!
Байдуже. Поглянь.
-Правда я ідеальна? -Так, звісно.
-Поглянь. -Ти справді виглядаєш ідеально.
Гаразд. Продовжимо потім.
Коли гості підуть,
піднімемось до моєї кімнати.
-Коли всі підуть? -Так. Ходімо.
Ходімо до моїх гостей…
Кінець зв'язку.
Бруно!
-Мамо, ти чого тут? -А ти? П'єш?
Ти серйозно? Я повнолітній.
Милий,
ти досі живеш у моєму домі, отже маєш слідувати моїм правилам.
До речі, я задумуюся з'їхатися з Інес.
З будинком я вже знайомий, тож…
Чудово. Просто чудово.
Не забувай, що я, як твоя мама,
не вперше мушу жити з твоїми чисельними дурницями..
Познайомся. Це Пауліна… Агірре, правильно?
Подруга моєї мами.
Його мама справжня красуня.
Перепрошую. Мені треба випити.
Котрий з келихів?
Дуже цікаво.
Пауліна де ла Мора тепер білявка.
Привіт, Чікісе Дракуло. Мені личить, правда ж?
Так елегантно.
У тебе штани розстібнулися.
В курсі, що татів суд скасовують?
Навіть якби він був винен, я б його захищав.
Від тебе смердить урядом, Чікісе.
-Тобі цей сморід знайомий, правда ж? -Трошки.
Скажімо, у нас з тобою спільна битва.
Та ще побачимо, хто перетягне цей канат.
Та я тебе розумію, Чікісе.
Сім'я це сім'я. Її ми любимо без осуду.
Або, краще сказати, ми її осуджуємо, бо любимо.
Як вчасно!
За сім'ю.
-Хай виграє найкраща. -Звісно.
Сало!
Не хвилюйся!
Еперансі краще, ніж будь-коли.
Як таке можливо?
Я ж танцюю без нареченої!
Усе під контролем.
Огидностіне Коркуеро!
Я думала, що ти мене уникаєш.
Обережно з тим, що кажеш при моїй дружині,
інакше пожалкуєш.
Зробиш зі мною те саме, що й з Пато?
У тебе був весь цей час, щоб звернутися до копів,
отримати відповіді, та ти досі не відстаєш.
Досить намовляти на мене!
І я не Огидностін!
Я Агустін.
Хуліане!
Хуліане?
Хуліане, я до тебе…
Ой, перепрошую.
-Мені шкода. -Боюся, Хуліан забив на план.
І повернувся до Тель-Авіва.
Боюся, все набагато гірше.
-Я бачила, як хтось впав крізь стелю. -Елено!
І якщо Хуліан не відповідає, то це, певно, був він.
Краще б він був там, а не у моєму будинку з моїм сином!
Тобто… треба пересвідчитися, що Хуліан не в пастці.
Вона права.
Бо коли ми всі втечемо через тунель, будь-кого, хто лишиться,
можуть заарештувати.
Точно.
Я локалізувала Хуліана. Він таки в пастці.
-Бачите? Я казала. -Як він може бути таким дурнем?
Гаразд, чудово. Я за ним сходжу.
А ти сконцентруйся на Есперансі.
Вірхініє, де ти була?
Тут. Я танцювала.
Ми тебе шукали.
Ти не бачила нареченої?
Дивно. Вже не наживо.
Вірхініє, це ж ти з Саломоном.
Ходімо зі мною, Ернесто.
Чим ви займалися? Куди ти?
Ой, це ж я.
-Та ти мені скажеш… -Ви запізнюєтесь!
Мені знову доведеться відео запускати. Я думав, ви професіонали.
Скажеш, коли запустиш. Маю дещо перевірити.
Ернесто, годі! Покажи камеру.
У вас 30 хвилин.
Постарайтеся, щоб все спрацювало, або я умиваю руки. Ясно?
Просто роби те, що вмієш, а ми подбаємо про решту.
-Дякую. -Гаразд.
Що ти робила з Сало?
Тебе всі гості бачили.
І що ж вони бачили, Ернесто?
Нареченого, що йшов з однією з гостей.
Чесне слово, ти мов божевільний.
За 20 хвилин усю сигналізацію буде вимкнено.
Усі на позиції.
Пауліно, що ти надумала? Пауліно, ні! Зараз не час.
Досить, Маріє Хосе.
Ну срань Господня, Пауліно.
Бруно?
Можна з тобою поговорити?
Сонечко,
як так вийшло, що в тебе є дівчина,
яка живе у цьому будинку, а мені ти нічого не сказав?
Мамо, йди додому доки тебе не відіслали назад у в'язницю.
-Не говори так зі мною! -Ай, мамо! Розслабся!
Знову так заговориш і я відтягаю тебе за волосся.
Пообіцяй, що підеш звідси тверезим.
Мамо, я не можу тобі цього обіцяти.
Ні? І чого ж це? Розказуй.
-Бо сьогодні я втрачу цноту. -Затули рота!
Якщо думаєш, що можна навчитися сексу з порно, то помиляєшся.
Це зовсім не схоже!
В тебе нічого не вийде!
Ти хоча б презервативи приніс?
Знаєш що? Досить.
Ти божевільна.
Не здумай кохатися без презерватива!
Замовкни, ти божевільна!
Не будь мудаком!
Ні, він помітить. Нічого не вийде.
Не кажи так. Ми щось вигадаємо.
Як воно?
Не можемо знайти місце, де сховати камеру.
Погляньте.
«Діра слави».
-Як пікантно! -Яка удача!
-А що таке «діра слави»? -Ну, ти ж розумієш, «діра слави».
Вставляєш туди… пеніс, а інша особа…
Досить! Ми зрозуміли.
-Ми сховаємо камеру у ній. -Гаразд.
Більше ні слова.
Дякувати Богові, це не скінчилося гірше.
Гірше?
Я побачила чоловіка з іншою!
А мені здавалося, що весілля може зруйнувати торт.
Ну, це не перше весілля, яке доведеться скасувати.
Дзуськи!
То що тоді?
Наразі, час розрізати торт.
Многая літа…
Чекайте! Сьогодні не мій день народження!
Звісно, що твій!
Ну ж бо!
Справді, не переймайся.
Ім'я «Есперанса» означає «надія». Тож надію не втрачено.
Така вже вона: приходить і йде…
А ось і вона!
Все гаразд, Сало, дякую!
Агустіне, є хвилинка?
-Не переживай так. -Ернесто!
Я маю тобі дещо сказати.
-Що сталося? -Погані новини.
Що сталося, Кармело?
Чекайте…
-Посміхніться. -Йди вже…
Дякую.
Я ніколи не хотіла б тебе скривдити, та ти маєш це почути.
Вірхінія і Сало займалися сексом.
Та я знаю.
Ні. Я маю на увазі… тут і сьогодні.
Тут? Сьогодні?
А ти як знаєш?
Від Есперанси.
Сеньйори і сеньйорити…
Ернесто!
…будь ласка, поверніться на свої місця, щоб поласувати святковим тортом.
Один крок.
І ще один.
Завжди вперед!
Впевнена в собі.
От лайно!
Отак, нарешті.
Знайшла!
Яке полегшення!
Як ти туди задерлася?
Певно зустрічалася зі скелелазом.
Елено, твоя легковажність тобі на руку.
Замовкни. Хуліане!
Я знайшов старе фото мами.
Мабуть, власниця знала маму, та я не певен.
Тому вона нас ненавидить.
Я нічого не бачу.
Вірхініє, забудь про помсту.
Що? Чому? Де Агустін?
Ходімо додому. До нашої сім'ї.
Що?
Ти ховалася по кутках з сало!
-Ви займалися сексом! -Ні!
Він розказав мені про план.
Ми ж помстимося за смерть Пато?
Що ми маємо робити, Вірхініє?
Ернесто піде по Агустіна і приведе його сюди.
Ти відволікатимеш гостей, а я запишу його зізнання тут.
Гаразд.
Як мені це зробити?
Чекай, Пауліно! Ще ні!
Не хвилюйтеся.
-Наступну пісню… -Це лише сигналізація.
-…я б хотіла присвятити… -Чомусь спрацювала.
-…молодятам. -Знайдіть її!
Особливо тобі, Сало.
І тобі…
дружина Сало.
З нею ти мені теж зрадив?
Це не те, що ти думаєш.
Крихітко!
Ось так!
Привіт, Пауліно.
Сумно, що ми зустрілися за таких обставин.
Відведіть її у бойлерну.
Тут є бойлерна?
Ні!
Використайте усі доступні способи,
щоб змусити Пауліну де ла Мора відкрити, де зараз її сімейка.
Дякую, хлопчики.
Переходимо до плану «К»,
«Какульки».
Вас зрозумів.
Вас зрозуміла. Переходжу до плану «Какульки».
Це ще що за план?
Я досі на плані «Многая літа».
Бувайте, Какульки.
Заходь сюди!
-Що коїться? -Всередину!
Він увесь твій.
Облиш мене, божевільна курво!
-Божевільна? Я? -Не так швидко.
-Я лише хочу, щоб ти сказав мені правду. -Я тобі вже казав.
Поліція виправдала мене щодо смерті Патрісіо.
Але ти знаєш, що це не так.
Тож йди сюди, Агустіне. Досить.
Звільни сумління!
Звільнися від цього кошмару всередині!
Від цього тягаря, що ти так довго несеш.
Обіцяю тобі, слово даю, що більше тебе не чіпатиму.
Давай нагадаю, тієї ночі
я пішла після опівночі.
А ти лишився з Пато. Він був п'яний вщент. Пам'ятаєш?
-Так. -Так.
Так. Ми всі були п'яні, бо святкували.
Розважалися, як і на кожний Новий рік.
Ти так гарно співала, Кармело.
Дякую. Сподіваюся, спрацювало.
-Все це з Сало і Вірхінією… -Ні.
Мені так боляче, що ми не можемо бути разом.
Може колись, Ернесто.
Інколи потрібен час.
Що це?
Він належав дідусеві.
Хай буде твій.
Я б хотів, щоб у тебе було щось від мене.
Почалася бійка і нас випхали.
Через що почалася бійка?
Пато почав мене сварити.
Через що?
Через те, що тієї ночі ми не були разом.
Що трапилося, Агустіне?
Він поцілував мене.
Я його штовхнув!
Твоя зрада не зруйнувала весілля, то і це не зруйнує.
Чекай!
Пато був моїм другом.Хай продовжують. Щоб наше весілля мало значення.
Він упав на підлогу, і вони почали його бити.
-А ти нічого не зробив? -Я не…
Відсьогодні починається твій найбільший кошмар.
В цю мить,
я мусив зробити вибір.
Раптом, моя кров закипіла.
Я не знав, що роблю і…
І що, Агустіне?
І я також почав його бити.
Мої ноги топтали бруківку.
Я бив його.
А потім?
Що сталося потім?
Ти вбив його!
Кохання всього мого життя?!
Так!
Я вбив його. Задоволена?
-Задоволена? -Ні, Агустіне!
Мені ніколи не пояснити, як це – вбити того, кого кохаєш найбільше.
Я хотів прожити з ним життя.
Хотів втекти з ним до Меріди.
Хотів мати з ним сім'ю!
Але не міг, Вірхініє! Не міг!
Бо був боягузом!
Я зруйнував його!
Бувай, Вірхініє.
Може мені здатися?
Ні, Хуліане. Ми маємо закінчити те, що почали.
Це важливо для Пауліни.
Так, але ж Тель-Авів там сам один!
А це все дурня.
Ти серйозно?
Він не сам, він з Пабло!
Якого ти мусиш навчитись поважати, бо він його третій тато.
У нашої дитини найкраща у світі родина.
Знаєш чому?
Бо ми вміємо це робити.
Ми вміємо бути родиною.
План провалився.
Ми зробили все, що мали, але хтось обірвав трансляцію.
Досить! Досить, Вірхініє!
Геть з мого весілля, Вірхініє де ла Мора!
І піду!
Есперансо!
Ходімо.
Потанцюємо, коханий?
Хай живуть молодята!
Есперансо, годі!
Потанцюймо?
Нарешті.
-Що там? Скоро? -Майже все.
Сигналізацію вимкнено.
Хуліане!
Заходь через тунель, а я перевірю як там все у квітковій крамниці.
Скоро побачимося, бувай!
Елено!
Ми вміємо бути найкращою сім'єю.
Пауліно, чуєш?
Так! Витягни мене звідси!
Хтось вимкнув сигналізацію. Час іти до тунелю.
Зрозуміла.
Боже, який жах!
Спускатимуся наче «агент 007».
-Сюди, так? -Ні, сюди.
Ходімо.
-Здається, я щось побачила. -Тут нікого немає.
Сюди?
Готова?
-У твоєї бабусі водяний матрац? -Казала ж, вона божевільна.
Дівчата…
Вибачте! Лише хотіла перевірити, як там з тунелем.
-Прогрес є. -Ага.
Бруно…
Щось не так?
Ні… все гаразд.
Зупинись…
Що це?
Будь ласка…
-Мамо? -Вибач!
«Мама»? Твоя мама тут?
Вибачте!
Перепрошую, але я просто не могла дати цьому статися.
Мамо, який сором! Чому ти тут?
Це ж ви намагаєтесь пограбувати бабусю?
Ні, я нікого не хочу пограбувати.
Хоче-хоче.
Бруно, прошу тебе.
Ти чудово знаєш, чому ми тут.
-Так, вони тут, щоб забрати скарб. -Ні! Все набагато складніше!
Ми тут, щоб віддячити
людині, що присвятила все життя нам, дбаючи про нас,
втішаючи нас,
балуючи нас.
Саме тому ми тут,
адже ми сім'я!
Ми тут, щоб вшанувати…
останню волю Делії, бо вона помирає.
Делія що?
Делія помирає!
А ти як знаєш?
Від Марії Хосе. Я підслухала її через комп'ютер.
Делія помирає?
-А ви хто такі всі? -Це моя сім'я.
Мамо, ти знаєш, чому я тут насправді?
-Тільки не кажи, що… -Ні!
Вчора я почув про скарбничку Делії, і, хоча ця ніч мала бути особливою для нас,
я також хотів допомогти своїй сім'ї.
Я нічого не сказав, бо не хотів тебе знову підвести.
Ой, сонечко моє…
Ходімо.
То… коли ти сім'єю клянешся, це щось хороше?
Так, це завжди щось хороше.
Бо сім'я – це сім'я. І ми любимо її не засуджуючи.
Тобто… ми їх засуджуємо, але саме тому, що любимо.
А ти можеш піти і розказати все бабусі.
Я тебе зрозумію.
Ні, я цього не робитиму. Я хочу допомогти.
Ти така мила! Бруно, яка ж вона мила!
Яка ще скарбничка? Що відбувається?
Марія Хосе не забула каблучку.
То ходімо до Делії! Нащо ми тут?
Це Делія попрохала мене відшукати стару скарбничку.
-Ви її пам'ятаєте? -Звісно!
-А я ні! -То де вона?
Чекайте! Здається, я пам'ятаю.
Ти серйозно, Елено? Думай!
-Один крок. -Ми в тебе віримо.
Ще один.
-Давай, Елено! -Вперед.
-Елено! -І…
-Ні! Все закрите! -Ні!
В нас немає часу!
-Краще здатися. -Не можна!
Маємо принести цей скарб Делії, що б не сталося.
Навіть, якщо вмремо!
-Та заспокойся ти. -Саме так!
-Точно! Сейф! -Так!
Неймовірно!
Що трапилося?
Мій День народження не спрацював!
Охорона!
-Спробуй Еленин. -Так, спробуй мій.
Це точно не він.
Дякувати Богові!
Хтось знає, в якому році народилася Делія?
Деліє, а чий це День народження?
Мій, сонечко.
А скільки тобі рочків?
-Вітаю! -Дякую.
Який гарний торт! З Днем народження!
-Дякую! Задмухаймо свічки. -Загадай бажання!
Це ніж для листів прадідуся.
Ходімо!
-Працює! -Боже мій!
-Давай-давай. -Обережно, він гострий.
Он!
Обережно з лезом.
-Знайшли! -Ось вона!
Систему увімкнено.
Сигналізацію увімкнено! Тікайте!
Елено, ти за це поплатишся!
Доведеться ризикнути. Усі хутко в шафу!
Знову?
Тікаємо до тунелю на рахунок три!
Один, два, три!
Біжимо!
Систему вимкнено.
-Ні!
-Давай! -Хутко!
-Швиденько! -Ну!
Пані,
я розумію, що не все вийшло за планом, та…
не все втрачено.
В нас є це.
Воно може допомогти.
-Дякую. -Перепрошую.
Як твої батьки?
-Ходімо? -Так, звісно.
Побачимося.
Дякую за твою допомогу, Кармеліто.
Я знайшла ось це.
Я впевнена, що це належить тобі.
Я…
Я його притримаю.
Дякую, Кармело. І бувай.
Ходімо.
Ми були такі сконцентровані на весіллі,
що зовсім забули про День народження дуже важливого члена родини.
Зупиніться! Ми їх упіймали!
Он вони! Це вони, бабусю.
Це ще що?
«Це»? Ми такі ж люди як і ви.
Ненавиджу сімейку де ла Мора за вміння завжди вийти сухими з води.
Чума на обидва ваші доми!
Мені шкода, синку.
За що? Це краще, аніж якби ти дивилася…
Ні, Бруно, я маю на увазі…
Синку, мені буває важко знайти компроміс
між виправлянням тебе і наданням тобі свободи.
Сучасні сім'ї складні.
Сім'ї взагалі штука складна.
До речі, зателефонуй мамі. Вона, певно, місця не знаходить.
Вона все на мене скине.
Я вас чую.
Рушайте. Дехто чекає на вас в госпіталі.
Молодці, сім'я.
Ну хоча б не доведеться більше повертатися в той дім.
У нас з Дієго там залишилися справи.
-Можемо скористатися тунелем… -Ні, все гаразд. Не варто вертатися.
Гаразд. Розберемося з цим вдома.
-Хлопці, благаю! -Гей!
Виглядаєш занадто вишукано
зважаючи на ту жовч, що ллється з твого рота.
З вами не знудишся.
Від тебе смердить попперсами.
Зрештою, я отримала те, чого хотіла.
Я попрощалася з Пато.
Попрощалася з Пато?
Вірхініє, прошу тебе.
Коли ми вже облишимо минуле і станемо справжньою парою?
Це найкращий і найздоровіший варіант розвитку подій.
Забудьмо про минуле. Його не повернути.
Звісно.
Більше жодної Кармели. Жодного Сало. Нікого.
Лише ми вдвох.
Ось він, Пауліно!
Єдиний потрібний доказ.
Але що на тій касеті, що вона тобі така дорога?
Правда.
Поглянь, це ж ми!
Поглянь, Деліє!
Це ти.
Моя дівчинка.
Погляньте на ці малюнки.
Ви намалювали їх на мій День народження.
Точно!
-Можна? -Поглянь, синку!
Це мій скарб.
Ти завжди краще за мене малював.
У мене є інший скарб.
Це мама, коли вона була молода, тато, Сало, Кармела,
і… ще якісь люди.
Есперанса.
Ти її знаєш?
Звісно, Елено.
А це Агустін Коркуера.
Тієї ночі, Пауліно…
Ось, самі погляньте.
Готово.
Раптом, моя кров закипіла.
Я не знав, що роблю і…
І що, Агустіне?
Запам'ятайте.
Розум, серце і сила!
Не може бути!
Точно!
Мені так шкода, Пау!
Це ж ми.
Тель-Авів так на тебе схожий.
Не здавайся, синку.
Отак!
Мій милий Пірі!
Отак, сонечко!
Пообіцяйте мені, що не плакатимете.
Ми просто пригадуємо, мила.
Пауліно…
Пірі…
Елені…
Я так сильно вас люблю, мої сонечка.
Обіцяю…
що, зрештою, все буде гаразд.
Все буде гаразд.
Так.
ДІМ КВІТІВ
В КІНЦІ ВСЕ БУДЕ ГАРАЗД.
А ЯК ЩОСЬ НЕ ГАРАЗД, ТО ЦЕ ЩЕ НЕ КІНЕЦЬ
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко