Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tytöt.
Äitinne suuttuu, jos hän näkee teidät taas seinää rikkomassa.
Delia. -Delia.
Oletko kunnossa?
Delia-rouva.
Teidän täytyy kertoa tilanteesta perheellenne.
Nyt näyttää valitettavasti aika pahalta.
Tarvitsemme lähiomaisenne puhelinnumeron.
Hoidot ovat hyvin rankkoja, ja siksi on tärkeää…
NETFLIX-ALKUPERÄISELOKUVA
Löysitkö Delian? -En. Soittelu ei ole tuottanut tulosta.
No mitä, Julián?
Ei mitään. Jos Deliaa ei löydy, Diegon pitää viedä Tel Aviv hoitoon.
Pablo voisi hoitaa häntä.
Ei, kyllä hänet pitää viedä päiväkotiin.
Voisit varoittaa ryhmäpuhelusta, Julián. -Rauhoitu nyt.
Salailetko jotain? -En, mutta puhuimme pojastamme.
Minähän juuri ehdotin, että veisitte Jerusalemin päiväkotiin.
Selvä, Paulina. Kiitos panoksestasi.
Delialla on kukkakaupassa kädet täynnä töitä.
Pääsin juuri perille. Juttelen Delialle ja ilmoittelen sitten.
Heippa.
KUKKATALO
Hei, Amanda. -Huomenta.
Hei, tytöt. Mitä kuuluu? -Hei.
Elena, olet harvinainen näky. -Äläs nyt. Vastahan minä kävin.
Kaksi… kolme kuukautta sitten. Hyvänen aika. Elämä vei mennessään.
Missä Delia on?
Hän ei ole täällä. Hän ei tullut tänään töihin.
Outoa. Hän ei vastaa puhelimeenkaan. -Se on rikki.
Hän pudotti sen lattialle. -Veteen.
Lattialla oli vettä.
Sanokaa hänelle, että etsin häntä. Me kaikki etsimme. Asia on tärkeä.
Sinun pitää käydä täällä useammin.
Kolme kuukautta on iäisyys. -Tiedän.
Tai pandemia. -Aivan.
No niin. Sanokaa Delialle. Hei sitten.
Kiitoksia.
Annetaan se äidille. -Niin.
Näytähän, Delia.
Hän ei ole vielä nukahtanut. -Tulehan, Piri-kulta.
Onko jokin vialla?
"Tämä on kutsu juhlistamaan Salomón Cohenin liittoa…"
Oikeastiko tällä kertaa?
En tiedä. Toivotaan niin. -Missä häät ovat? Näytä.
Emme mene sinne. -Täytyyhän meidän mennä.
Muuten vain vahvistamme huhua rakkaudestasi Salomóniin.
Sinä olet ainoa, joka sellaista miettii.
Siksi hän on perunut niin monet häät. -Mene sinä ja onnittele puolestani.
Onko tämä isoisäni paperiveitsi?
On. Pidä aarteesta hyvää huolta. Suvun perinnöstä.
Minä menen.
Salo? -Hei, Elena.
Näin autosi, ja uteliaisuuteni heräsi. Mitä sinä täällä?
Kuka siellä on? -Ei kukaan.
Elena de la Mora! Vai "ei kukaan"? Olisin voinut olla tyttäresi.
Jutellaan myöhemmin. Hän on vanha ystävä, joka osti talon.
Nyt ei ole hyvä hetki. -Miksi olet noin salamyhkäinen?
Ette halua lisää hankaluuksia.
Voinko puhua Chuyn kanssa? -Jesústa ei sotketa tähän.
Kuulehan. Ottaisitko kännykkäni?
Kerro, mitä tätisi kirjoitti Sisarukset-ryhmään.
"Talossamme on tekeillä jotain outoa. Siis entisessä talossamme."
Eikö muuta?
Miksi hän sinne meni? Antakaa jo olla. Siirtykää eteenpäin.
Riittää jo, Brunito. -Kasvakaa.
Kirjoita hänelle: "Okei".
Ja perään sellainen monokkelinaama. Se epäilevän näköinen.
Selvä. -Ja kuule.
Vaihda samalla ryhmän nimi. Laita nimeksi "Siskot".
Tehty. -Kiitos.
Äiti soittaa. -Äitisi. Laita kaiuttimeen.
Noin. -Hei, kulta. Mitä kuuluu?
Minulla on huonoja uutisia. -Ei.
Olet kaiuttimessa. Bruno on tässä vieressä.
Siis mahtavia uutisia. -Hyvä.
Äiti, tässä perheessä on saanut tottua huonoihin uutisiin. Kerro nyt.
Totta, eikä tämä edes liity sinuun eikä juomiseesi tai pornoharrastukseesi.
Mitä? -Siitä jutellaan vielä.
Olet hölmö. -Mistä tiedät?
Syytteistä Agustín Corcueraa vastaan luovutaan.
Tein kaiken voitavani, mutta todisteet eivät riitä.
On kulunut jo vuosia, ja…
Äiti, ajoit risteyksen ohi.
Haetaan reittiä.
Et tiedäkään, miten ikävän käänteen asiat saivat.
Kas noin.
Agustínin asianajajatiimi on huippuluokkaa.
Kerta kaikkiaan.
María José ei voi tehdä enempää.
Perheenkin kanssa tulee lopulta raja vastaan.
Eikö nyt olisi jo aika kertoa tilanteestasi sisaruksilleni?
Ei, Pau. En halua heidän näkevän minua tällaisena.
Sinä lupasit. Pidä lupauksesi. -Pidänhän minä.
Rikoit sen jo kertomalla minulle. -Ole hiljaa.
En kertonut, sinä satuit kuulemaan. -Kyllä sinä kerroit.
Älä intä, Bruno. -Älkää riidelkö.
Vähän kunnioitusta.
Paulina. Näin taas sitä unta.
Vicente Fernándezistako? Tykkäät hänestä.
En sitä. Vaan unta aarteesta.
Miten se liittyy mihinkään?
Voi, Paulina. Kun olit pieni,
piilotit sisarustesi kanssa aarteen vanhempienne makuuhuoneeseen.
Et taida muistaa. -Miten voisin muistaa sellaista?
Jos siinä talossa olisi ollut aarre, olisin takuulla kaivanut sen jo esiin.
On siellä.
Uskon, että uneni on enne.
Aarteessa on todisteita Agustínia vastaan.
Se olisi pikemminkin ilmestys kuin enne. -No, sitäkin.
Äitisi oli älykäs nainen.
Hän laittoi takuulla todisteen aarteeseen,
sillä hän tiesi, ettei sitä etsisi kukaan muu kuin te.
Se täytyy hakea. -Delia.
En muista koko asiaa,
mutta jos olet varma, että talossa on jotain, menen etsimään sen.
Tee se ennen leikkaustani. -Tietysti.
Milloin se leikkaus olikaan?
Lukeeko se täällä? En saa selvää. Vanheneminen on kamalaa.
Kuule.
Delia.
Delia. Voi ei.
Ja sinä vain istut siinä, vaikka Delia olisi voinut olla kuollut.
Katsoin kyllä. -Lähdetään kotiin.
Entä terapiani? -Hiljaa nyt.
Hän hengittää. Kylläpä minä säikähdin.
Nyt kotiin. Olet aina naama kiinni kännykässä.
Heippa, Delia.
Mikä täällä haisee?
Lääke vain, kultaseni.
Etkö menekään niihin häihin? -En.
Häissä on aina kamalan tylsää.
Siksi en aio mennä naimisiin.
Riippuu siitä, kenen kanssa menee naimisiin.
Sinun häissäsi olisi hauskaa.
Lupaa, että kun olet aikuinen, etsit itsellesi sen oikean.
Oman prinssisi. -Ai sellaisen kuin isä?
Niin.
Sellaisen kuin isäsi. Aivan samanlaisen.
Jättipotin.
Olisin voinut mennä suoraan terapiaan. Luota jo minuun.
Setvitään aikataulut uusiksi. Näin saamme viettää aikaa yhdessä.
Olet vahtinut minua siitä asti, kun passititte minut katkaisuun.
Kukaan ei passittanut sinua yhtään minnekään.
Olit vain kesäleirillä,
jolla paneuduttiin työstämään erityistä mieltymystäsi alkoholiin.
Äiti, voitko jättää avaimen?
Miksi?
Kuuntelisin musiikkia.
Se on tuossa. -Kiitos.
Luotan sinuun.
Turha söpöillä siinä.
Saat nätin naamasi täyteen finnejä, jos luulet itsestäsi liikoja.
Et sinä niin söpö ole.
Mitä näkyy? -Jestas.
Miksi Meksikon rikkailla on niin älyttömän huono maku?
Tai oikeastaan ongelma on maailmanlaajuinen.
Kuka se mysteerinainen on? -Ja miksi hän on sisustanut noin?
Miksi Cohen on tuolla? -Ja miksi hän harmistui käynnistäsi?
Kuka tappoi Paco Stanleyn?
Älä jaksa. -Senkin typerys.
Jotain on tekeillä. Missä Delia on? -En tiedä.
Liittyykö Delia tähän? -Uskon niin.
Kävin kukkakaupassa, ja tytöt käyttäytyivät oudosti.
Ei tässä mitään ole tekeillä.
Miksi sitten kolkutat niin sinnikkäästi? Ovea ei selvästikään aiota avata.
María José unohti isomummin sormuksen kassakaappiin.
Ei ole totta. -On se.
Rauhassa nyt. Haemme sen ja sillä selvä.
Päivää. -Hei.
Olen Paulina de la Mora. -Tiedän kyllä.
Sinä olet varmaan Elenita ja sinä Juliancito de la Mora.
Teillä on notkeat lanteet. -Hän tuntee meidät.
Sinut erityisen hyvin.
Lapsenlapseni näytti minulle videosi. Olit upea. Hyvä tempo.
Noloa. -Kiitos.
Emme halua häiritä, mutta unohdimme taloon jotain…
Jotainko? -Hakisimme sen äkkiä, jos ei haittaa.
Haittaa se. Ostin talon mukana kaiken, mitä sen sisällä on.
Eikö totta, Paulina? -Tietysti.
Tässä on kuitenkin kyse henkilökohtaisesta omaisuudesta.
Oletteko Inés?
En, hän on lapsenlapseni. Omistan talon, vaikka se onkin hänen nimissään.
Suokaa anteeksi, minun täytyy nyt mennä.
Olkaa kotonanne. -Kiitos paljon.
Se ei ole enää täällä.
Varoitus. Liian lähellä ovea. Kauemmas.
Ääni ja kuva ovat ristiriidassa.
Miksi noin herttainen mummeli hätistää meidät pois?
Jotain outoa on tekeillä.
Niinhän minä sanoin. -Otetaan selvää.
Bruno. Ei… Bruno!
Jumankekka.
Yksi, kaksi, kolme. Testaan.
Täällä aiotaan pitää juhlat.
Saimme ässän hihaan.
Miten niin sinä hoidat? -Minä ja Diego.
Kuulehan nyt. En halunnut puhua tästä vielä, mutta on pakko.
En pidä järjestelystämme. Enkä Tel Avivista.
Elena, mitä oikein puhut? Hän on poikasi! -Kyllä hän vielä mieltyy sinuun.
Tarkoitin, etten pidä Tel Aviv -nimestä. Poika on Patricio.
Selvä. Arvostan kunnianosoitusta,
mutta nyt täytyy keskittyä todisteisiin.
Mihin? -Isomummin sormukseen.
Kaikki käyttävät nimeä Tel Aviv. Sen muuttaminen hämmentäisi raukkaa.
Pojalla on kolme isää ja yksi äiti. Hän on jo valmiiksi hämmentynyt.
Minulla on suunnitelma.
Taasko, Virginia?
Se on Patricio. -Ahaa. Pato, mitä kuuluu?
Olen miettinyt asiaa. Jätetään häät väliin kuten halusit.
Ei suinkaan.
Meidän täytyy mennä häihin. -Päättäisit nyt jo.
Kostamme Agustínille.
Mistä tiedät, että hänkin tulee? -Pato kertoi.
Tätä on odotettu vuosia. -Nimenomaan. Siitä on jo kauan.
Ei hankkiuduta vaikeuksiin. -Kosto pitää tarjoilla kylmänä.
Nyt ollaan jo pakkasella, ja meillä on suunnitelma.
Tämä on ehkä ainoa tilaisuutenne saada sormus.
Jos epäonnistutte, joudutte poliisin pakeille.
Asianajajananne suosittelen edelleen, että hoidatte paperit kuntoon -
ja menette taloon luvan kanssa.
Ei käy päinsä, María José. Siitähän puhuttiin jo.
Niin, mutta tällä perheellä on taipumus päätyä vankilaan.
Muistele, miten Suomessa kävi. -Ole hiljaa. Bruno saattaa tulla tänne.
Missä hän muuten on? -Keskitytään nyt suunnitelmaan.
Aikaa ei ole paljon.
Mutta poika on koukussa pehmopornoon. -Mitä?
Kaikki porno on pehmoa.
No niin, jatketaan. Suostun vain, koska tämä on erikoistapaus.
Sinähän sen sormuksen unohdit.
Niin, aivan. Minä sen unohdin ja minä laadin suunnitelman.
Kirjatkaa ylös. Sanon tämän vain kerran.
Miten ääntä saa kovemmalle? -En tiedä. Muuten auttaisin.
Tuolta… -Varovasti!
Rauhoittukaa! Osaan hoitaa vauvaa.
Kysytään Brunolta.
Bruno on Saksikäsi Edward, hän tuhoaa kaiken mihin koskee.
Tämä on vanha laite.
Päädymme kaikki telkien taakse. On tämäkin perhe.
Lapsikin hiljeni vihdoin. -No niin. Jatketaan.
Mitä tehdään?
Nauhoitetaan.
Muuten kukaan ei usko hänen tunnustaneen.
Etenkään nyt kun olen Virginia de la Mora. Uskottavuuteni on nolla. Ei pahalla.
Missä Micaela on? -Hän on kiertueella.
Miksette sanoneet? -Et maininnut, että häntä tarvittaisiin.
Hän on isäni ja Carmelan kanssa matkalla tähdeksi.
Ei se mitään. On vain todennäköisempää, että kaikki menee perseelleen.
Nyt Nobelin palkintoihin. Julián.
El Chiquis on juhlien vieraslistalla. Pyydä päästä hänen avecikseen.
Menisinkö El Chiquisin kanssa? -Hän on aina pitänyt sinusta.
Hän ilahtuu ikihyviksi. -Enkö voisi tehdä jotain muuta?
Älä ole itsekäs. Meillä kaikilla on menetettävää.
En minä sitä sormusta jättänyt.
Ette saa herättää huomiota.
Meidän on kostettava Paton kuolema.
Tarvitsemme liittolaisia, mutta emme saa joutua pulaan.
Soluttaudutte juhliin yksi kerrallaan.
Sisään päästyäni olen yksi vieras muiden joukossa.
Julián harhauttaa vieraita, etenkin lordi Anna-se-mullen faneja.
Kenen? -Lordi Anna-se-mulle!
Minä nauhoitan tunnustuksen. Kaikki vieraat ovat todistajia.
Lähetin teille talokartan sen varalta, että käynnistämme "Vaarallisen tehtävän".
Sitä käytetään vain, jos saamme suoritettua operaation -
"Lapsonen meille syntynyt on, sitä juhlistakaamme".
Minusta operaation nimi on liian pitkä. -Niin on.
Helkkari soikoon.
On toimittava huomaamattomasti. Ilman väkivaltaa, jättämättä jälkiä.
Nauhoittaminen on vaikeaa,
mutta saan ehkä johdatettua Agustínin ansaan hänen tajuamattaan.
Miten teet sen?
Charmilla.
Kuunnelkaa soittoa. Elena orkestroi suunnitelmaa.
Jos jokin menee pieleen, hän soittaa "Oodin ilolle".
Älä viitsi. Eihän Elena osaa soittaa kuin ovikelloa.
Seurustelin koulussa trumpetistin kanssa.
Hän opetti minut soittamaan tuubaa. -Niin varmaan.
Kiersimme Euroopassakin orkesterin kanssa.
Soitimme Romaniassa, Armeniassa ja Tšekin tasavallassa.
Se oli upeaa. -No jopas.
Sitten tunneli. -Mikä tunneli?
Kukkakaupan ja Virginian kaapin välillä oli ennen tunneli.
Tässä.
Virginia kulki siitä tapaamaan tohtori Cohenia…
Tästä saat!
…polttamaan ruohoa tai itkemään sekä toisinaan panemaan.
Mitä?
Hän on äitini.
Virginia kertoi minulle kaiken eräänä hyvin kännisenä iltana.
Sillä välin…
Me hakkeroimme talon turvajärjestelmän. -Ketkä me?
Me täällä Madridin päässä.
Sanokaa hei. -Hei.
Siksihän minulla on maski.
Täällä sitä sinnitellään. "Resistiré." -Ei tuota biisiä.
Nyt meillä on vain toisemme. Turvataan toistemme selustat.
Minä tarkkailen kaikkea koneeltani.
Onko kaikki selvää? -No niin.
Vuorokauden kuluttua hankimme isomummin sormuksen takaisin.
Asia on sovittu. -Asia on sovittu.
Vuorokauden kuluttua kostamme Agustín Corcueralle.
Mitä ihmettä? -Tuli kylmät väreet.
Se oli äiti.
Anteeksi, Brunon terapeutti soittaa.
Tule, Virginia. -Mennään nukkumaan.
On jo myöhä. -Annan pusun. Kultapieni.
Pikkuinen on uupunut.
Olkaa hyvät vaan. Hei sitten! -Heippa.
Ja minä olen nyt pösilö, joka unohti sormuksen. Naurettavaa.
Hupsis. -Onko tässä tosiaan kyse sormuksesta?
Anteeksi, Elena. Luulin, että videopuhelu oli jo loppunut.
Nämä videopuhelut ovat aina yhtä säheltämistä.
Haloo? Meidän täytyy puhua.
Isoäitisi taloon murtaudutaan huomenna juhlien aikana.
Alahan selittää!
Hiiri!
Muistakaa steriloida tuttipullo ja tutit käytön jälkeen.
Hän nukkuu puolentoista tunnin välein, ja jos hän ahdistuu…
Rauhoitu. Hyvin tämä sujuu. -Niinkö? Tue päätä.
Anna minä. -Otatko hänet syliin?
Kyllä vain. Noin, kultapieni.
Mennään. -Poika ei voi sietää häntä.
Älä sano noin. -Se on totta.
Miksi keksit sormustarinan?
Koska en voi paljastaa muille, että kyse on kostosta.
He ovat heikkoja. -Ei kostosta, vaan oikeudesta.
Hekin haluaisivat oikeutta isällesi Patriciolle.
Miten selittäisin heille, että hengestään taisteleva Delia -
koki ilmestyksen ja muisti, että todisteet ovat aarteessa?
Älä muistuta Deliasta. Käsittämätön tilanne.
Se ja Brunon uusi addiktio… -Mikä addiktio?
Hakkeroin hänen koneensa. Onneksi löytyi vain pehmopornoa.
Lähetyssaarnaaja-asentoja ja kornia taustamusaa.
Poika sievistelee jopa pornon kanssa. -Mitä muuta?
Hänellä on joku tyttis, joka ei ilmeisesti käytä somea.
Vaikuttaa hämärältä.
Onkohan asioiden välillä yhteys? -Aina löytyy yhteys.
Bruno.
Bruno!
Isä ja äiti! -Kappas!
Miltä näytän? -Tyylikkäältä.
Näytätte upeilta. -Kiitos. Mennään.
Onpa hieno. Ihan kuin kultaa. -Jonain päivänä saat sen omaksi, kulta.
Kyntesi ovat myös hienot. -Lakkaan sinulle samanlaiset.
Totelkaa Deliaa. -Olkaa kiltisti.
Hei sitten. -Heippa!
Jäimme taas keskenämme, lapset.
Kiitos.
Olen jo roolissa, sillä esiinnyn tänään ensimmäisenä.
Niinpä tietysti. Teet mitä vain saadaksesi huomiota.
Tietysti. -Onpa sinulla hoidetut hiukset.
Sijaistan tuubistia. -Olet myöhässä.
Nyt mennään.
Järjestelmä käynnissä.
Tervetuloa!
Hei, Virginia.
Carmelita.
Ei ollakaan nähty aikoihin.
Kymmeneen… tarkalleen ottaen kahdeksaan vuoteen.
Onpa siitä kauan. -Ja minuun sattuu yhä, Virginia.
Hei, Carmela. -Hei, Ernesto.
Sain kutsun häihinne. -Miksi et tullut?
Ei ole helppoa nähdä elämänsä rakkauden menevän naimisiin.
Nyt sinäkin taidat ymmärtää sen.
Luulin, ettette tulisi. -Tulimme tärkeän asian vuoksi.
Älä, Virginia. -Minkä?
Aiomme kostaa Paton kuoleman.
Tänäänkö? Salon häissä?
Ei nyt ole hyvä hetki sellaiseen. -Ei minustakaan.
Mennään.
Suo anteeksi.
Nimet, kiitos.
Agustín Corcuera. -Avec.
Agustín Corcuera. Entä te? -Olen avec. Seuralainen.
Julián… -Aguirre. Olen Julián Aguirre.
Henkilötodistus, kiitos.
Olen Julián Aguirre. -Täällä on de la Mora.
Luulitko saavasi anteeksi sen, mitä teit isälleni? En ole ääliö.
Söpön naamasi takana on tyhmä pää, lordi Anna-se-mulle.
Lordi Anna-se-mulle? -Piru sinut periköön.
Sinä se olet! Otetaan kuva.
Kiitos. Itse lordi Anna-se-mulle.
Näittekö videon? -Se on upea.
Mennäänpä nyt. -Ei, päästä irti. Bruno!
Mitä sinä teet? Älä mene sinne! -Hän on avecini.
Hän on de la Mora!
Bruno Riquelme. -Älä mene sinne. Bruno!
Inés on talon emännän lapsenlapsi. -Siinä kuulit. Mennään.
Nyt alkaa suunnitelman seuraava vaihe.
Ei huolta, minä hoidan tämän.
Jäin kiinni.
Eikä. Töpeksitkö tässäkin hommassa?
Ja Bruno on tainnut tulla minuun. -Höpsis.
Lapsi perii älynsä äidiltään. Siitä pojasta tulee jotain suurta.
Hän on juhlissa ja pilaa koko jutun.
Mitä oikein höpiset? -Hauskaakin näyttää olevan.
Onko hän tosiaan siellä? -On.
Hän ei saisi enää juoda.
Kaiken huipuksi hänen tyttöystävänsä on talon emännän lapsenlapsi.
Tuo olisi pitänyt sanoa ensin.
Uskomatonta. Äläkä sano toiste, että Bruno on tullut sinuun.
Tiedätkö mitä? Tykkään pehmopornosta. -Lopeta jo.
Perheen tyhmimmältä sitä sopii odottaakin.
Katso. Me olemme tuolla.
Aalto!
Älä ole juntti.
Anteeksi. Olin ajatuksissani.
Mummi, tässä on Bruno Riquelme. -Ilo tavata, Bruno.
Esperanza-rouva. Löysimme Julián de la Moran.
Niitä on vielä kaksi. He ovat ehkä joukossamme.
Selvä. -Pidä hauskaa, Bruno.
Kiitos samoin. Anteeksi.
Onneksi varoitit minua. Mummi näköjään tietää, keitä he ovat.
Turvamiehiä on aika paljon. -Sehän on vain hyvä.
Niin pysymme turvassa.
Salomón Cohen.
Virginia. -Onneksi olkoon.
Tai miten te sanottekaan? Mazel tov.
Mazel tov!
Toivomme kaikki teille onnea häissänne. Eikö totta, Carmela?
Agustín Corcuera!
En tiennyt, että olette yhä ystäviä.
Tässä on serkkuni Sara. -Agustínin vaimo.
Vaimoko? Sinähän olet…
Voisitko ottaa meistä kuvan? -Toki. Ryhmittykää yhteen.
Kuva muistoksi.
Kun lasken kolmeen, sanokaa muikku. Yksi, kaksi ja kolme.
Muikku!
Onnitteluni. Olen Ernesto de la Mora. Virginian aviomies.
Salo, miksi Agustín sai kutsun häihisi?
Hän on mišpaha. Sara ja Esperanza ovat serkuksia, hän on perhettä.
Agustín murhasi Paton. Etkö muista vai päätitkö unohtaa?
Tule mukaani.
Perhanan miljonäärit. Joka iikalle pitää olla oma lasi.
Voi tavaton. Otatko pillerin? -Ei kiitos.
Bruno on juhlissa.
En tiennyt, että niin päätettiin. -Ei päätetty!
Jos poika juo, hän pilaa kaiken. Nyt täytyy pitää kiirettä.
Joko hänellä seisoo? -Tuki suusi. Mennään nyt.
Lykkyä tykö.
Varo vähän!
Selitän sinulle kaiken.
Yritä ymmärtää.
Kerro ensin, miksi nait katolisen naisen, vaikka juuri se oli syynä eroomme.
Kuuntele. -Älä.
Olisin voinut kääntyä juutalaisuuteen.
Opiskelin jopa hepreaa yllättääkseni sinut.
Mitä sanoit? -Että minä voisin olla vaimosi.
Pyysin neljää kerrosta, en kolmea. Yritätkö pilata hääni? Kakku on kamala.
Anteeksi keskeytys. Ehditkö jutella hetken?
Tämä ei jää tähän.
Mitä väliä sillä on? Sinä valitsit Erneston.
Avioiduin Erneston kanssa, koska… -Odotit hänen lastaan.
Tai niin uskottelit.
Sydän on petollinen, Virginia.
Salo!
Ihmiset ovat petollisia, Salomón.
Luulin, ettet tulisi. -Luulin, ettet kutsuisi.
Salo.
Toivon tältä illalta erästä asiaa.
Ei, Virginia. Ei täällä. Sukuni on läsnä. Nämä ovat hääni.
En minä sitä tarkoita.
Toisaalta -
olen hyvin joustava.
Ja jos rehellisiä ollaan,
tunnen sisälläni poltetta.
Tuo nyt ne tikkaat!
Onko hän elossa?
Hän tappaa minut. -Emme tiedä, mitä hän näki.
Anteeksi.
Mene hakemaan apua.
Paulina de la Mora on blondi. -Kuka?
Hän häipyi. -Oletettu havainto Paulina de la Morasta.
Vai oletettu? Tunnen hänet. Ottakaa hänet kiinni.
Hän on hidas suustaan mutta nopea hoksottimiltaan.
Käske väkesi töihin ja heti. Tämä maistuu hirveältä.
Anteeksi. Tuo ei kuulunut suunnitelmaan.
Diegon ja Esperanzan täytyy mennä makuuhuoneeseen.
Esperanzan pitää sammuttaa hälytin. -Niin kultainen mies.
Mazel tov!
Autan teitä vaihtamaan vaatteenne.
Saata minut johonkin hieman yksityisempään paikkaan.
Vieraat eivät saa nähdä. Kadotaan varjoihin.
Paulina, oletko valmis? -Olen aina valmis.
Ajatuksella…
Sydämellä ja voimalla! -…voimalla.
Varoitus. Liian lähellä ikkunaa. Kauemmas.
Mennään makuuhuoneeseesi. -Ei se käy päinsä. Ajattele vieraita.
Voisit vaihtaa vaatteesi. Eihän emäntä voi kulkea sotkuvaatteissa.
Ei tarvitse. Katso.
Asuni on täydellinen. Vai mitä? -Kyllä vain.
Jatketaan myöhemmin.
Kun vieraat ovat lähteneet, voimme mennä makuuhuoneeseen.
Eikö niin? Palataan nyt juhliin.
Loppu. -Bruno.
Mitä sinä täällä? -Mitä itse? Juomassakin vielä.
Olen täysi-ikäinen.
Muruseni, jos asut minun talossani, noudatat minun sääntöjäni.
Olenkin ajatellut muuttaa tyttöystäväni Inésin luokse.
Talokin on jo entuudestaan tuttu. -Vallan mainiota.
Pidä mielessä, että äitinäsi -
saan aina selville hölmöt temppusi, ja niitähän riittää.
Tässä on Paulina. Aguirrehan se oli?
Hän on äitini hyvä ystävä. -Brunon äiti on ihana ihminen.
Käyn täyttämässä lasini. -Ei hänellä ole lasia.
Kappas. Paulina de la Mora blondina.
Itse Chiquis Dracula. Enkö näytäkin vetävältä?
Ollaanpa sitä tyylikkäänä. Vetskari on auki.
Isäni syytteet hylättiin. Olkoon rikollinen, mutta minä tuen häntä.
Puhut kuin valtion virkamies.
Sinähän sen tiedät. -Suurin piirtein.
Käymme tavallaan samaa taistelua. Katsotaan, mihin vaaka kallistuu.
Ymmärrän kyllä, Chiquis. Perheenjäseniä rakastaa tuomitsematta.
Tai oikeastaan heidät tuomitsee, koska heitä rakastaa.
Täydellinen ajoitus.
Malja perheelle.
Paras voittakoon. -Nimenomaan.
Salo!
Ei hätää. Esperanza voi paremmin kuin koskaan.
Miten niin muka? Tanssin ilman morsiantani.
Tilanne on hallinnassa.
Pahustin Corcuera. Näytät välttelevän minua.
Varo sanojasi vaimoni kuullen, tai saat kärsiä seuraukset.
Teetkö minulle saman kuin Patolle?
Olisit voinut mennä poliisin pakeille jo ajat sitten ja selvittää asian.
Lakkaa syyttelemästä minua.
Eikä nimeni ole Pahustin! Olen Agustín.
Julián!
Julián? Etkö kuule, kun…?
Anteeksi. Pyydän anteeksi.
Julián kai päätti ottaa hatkat ja mennä Tel Avivin luo.
Tai jotain pahempaa.
Joku putosi äsken kattoikkunan läpi. Jos Julián ei vastaa, se oli kai hän.
Paras ollakin siellä eikä minun kotonani poikani kanssa.
Tarkoitan, että meidän pitää varmistaa, ettei hän ole jäänyt ansaan.
Se on totta.
Jos joku jää jälkeen, kun menemme tunneliin, hänet voidaan pidättää.
Aivan. -Hän on tosiaan ansassa. Tiedän, missä.
Että hän osaakin olla tyhmä. -Niin.
Selvä, minä haen hänet. Pysy sinä Esperanzan perässä.
Virginia, missä olit? -Täällähän minä. Tanssimassa.
Etsimme sinua. Oletko nähnyt morsianta?
Kuva ei enää tule suorana.
Sinähän olet tuossa Salon kanssa.
Tule, Ernesto.
Miksi olit Salon kanssa? Mihin sinä nyt?
Kas, olen kuvassa.
Voisitko kertoa…? -Olette myöhässä.
Materiaali pitää käydä läpi toistamiseen.
Haluaisinkin tarkistaa erään asian. -Anna jo olla. Saanko kameran?
Teillä on puoli tuntia aikaa.
Pankaa homma toimimaan, tai otan hatkat. Onko selvä?
Hoida sinä oma tonttisi, me teemme loput. Kiitos.
Miksi olit Salon kanssa? Kaikki näkivät teidät.
Mitä he näkivät? Sulhasen ja yhden vieraista. Olet ihan sekaisin.
Kaikki hälyttimet sammuvat 20 minuutin päästä. Menkää asemiin.
Paulina, mitä aiot? Nyt ei ole oikea hetki.
Ole hiljaa. -Ei jumalauta. Paulina!
Bruno. Voisimmeko jutella hetken?
Poikakulta, miten on mahdollista, että sinulla on tyttöystävä,
joka asuu tässä talossa, etkä ole kertonut minulle?
Mene kotiin. Muuten joudut taas linnaan.
Minulle ei puhuta noin! -Rauhoitu.
Tukistan uudestaan, jos vielä puhut tuollaisia.
Lupaa, että lähdet täältä kotiin selvin päin.
En voi luvata sellaista. -Ja minkähän takia?
Koska menetän tänään poikuuteni. -Hiljaa!
Erehdyt, jos luulet, että pornoa katsomalla oppii panemaan.
Ei se niin mene. Olet takuulla surkea.
Otitko sentään kondomeja mukaan? -Nyt riitti. Senkin sekopää.
Et kyllä pane ilman kondomia!
Tuki suusi, kahjo. -Se olisi äärimmäisen typerää.
Ei, tästä sen huomaa heti. -Meidän on pakko keksiä jotain.
Miten sujuu?
Emme keksi, mihin piilottaisimme kameran. -Kappas, glory hole.
Kiihottavaa. -Kävipä tuuri.
Mikä glory hole on? -Etkö tiedä?
Penis työnnetään tästä läpi, ja toisella puolella…
Selvä, perille meni. Kamera siis kätketään tänne.
Sehän sopii.
Mikä onni, ettei käynyt pahasti. -Eikö?
Näin mieheni toisen kanssa. Vääränlainen kakku on pientä sen rinnalla.
No, onhan häitä ennenkin peruttu.
Ei tule kuuloonkaan.
Mitä sitten aiot tehdä? -Juuri nyt aion leikata kakun.
Ei nyt ole syntymäpäiväni.
Tietysti on! Tule nyt.
Rytmi
Rytmi yössä sykkii
Ei ole syytä huoleen.
Esperanza tarkoittaa toivoa, ja toivo voi mennä mutta tulee taas.
Tuolta hän tulee.
Olen kunnossa. Kiitos.
Agustín, juteltaisiinko hetki?
Älä suotta hermoile. -Ernesto, minulla on asiaa.
Mitä nyt? -Huonoja uutisia.
Mistä on kyse?
Hymyilkää vähän. -Häivy siitä.
Kiitos.
En ikinä satuttaisi sinua, mutta minun on pakko kertoa tämä.
Virginia ja Salo harrastivat seksiä.
Tiedän. -Tarkoitan täällä. Tänään.
Täälläkö? Tänään? Mistä tiedät?
Esperanza kertoi. -Hyvät naiset ja herrat.
Olkaa hyvät ja palatkaa pöytiin nauttimaan hääkakkua.
Yksi askel.
Toinen askel. Eteenpäin.
Eteenpäin. Luottavaisesti.
Saakeli. Vihdoinkin.
Löysin sinut!
Mikä helpotus.
Miten pääsit katolle? Oliko sinulla kiipeilijäpoikaystävä?
Olet vehdannut itsesi pitkälle. -Älä jaksa.
Löysin vanhan kuvan äidistä.
Talon omistaja kai tunsi hänet. Ja varmaan vihaa meitä siksi.
En näe mitään.
Virginia, unohda kostosuunnitelma. -Miksi? Missä Agustín on?
Nyt kotiin perheen luokse. -Mitä?
Häivyit Salon kanssa.
Harrastamaan seksiä. -Ei!
Hän kertoi minulle suunnitelmasta.
Kostamme Paton kuoleman, eikö niin?
Mitä seuraavaksi tehdään? -Ernesto tuo Agustínin tänne.
Sinä harhautat vieraita, ja minä nauhoitan hänen tunnustuksensa.
Selvä. Miten teen sen?
Ei, Paulina. Ei vielä!
Ei hätää.
Tämä kappale on omistettu… -Hälytin vain laukesi.
…hääparille. -Etsikää hänet.
Tämä on sinulle, Salo.
Ja sinulle, Salon vaimo.
Rakas
Oletko pettänyt tuonkin kanssa?
Sut rauhaan nyt mä jätän
Tämä ei ole sitä, mitä luulet.
On kohtaloni tää Sen tiedän
Ja tiedän, että mielessäsi Ajatukset myllertävät
Rakas
Hyvä!
Me sattumalta aivan kohdattiin
Samaan kadunkulmaan osuttiin
Sillä lailla!
Ei ole syytä huoleen Mennyt jää menneeseen
Niin se on Näin elämässä käy vain
Sinä lähdet Minä jäädä sain
Kun sataa En enää ole sinun
Olen kissa vesisateessa
Ja vuoksesi nau'un
Hei, Paulina.
Onpa ikävää tavata tällä tavalla.
Viekää hänet pannuhuoneeseen. -Onko täällä pannuhuone?
Ei!
Käyttäkää kaikki tarvittavat keinot,
jotta Paulina de la Mora paljastaa sisarustensa olinpaikan.
Kiitos teille.
Käynnistetään suunnitelma C. Operaatio "Cacas".
Selvä. -Selvä.
Operaatio "Cacas". -Mikä se on?
Muistan vain sen "Lapsosen syntymän" tai jotain.
Hei sitten, Cacas.
Ala tulla nyt! -Mitä oikein yrität?
Tässä hän on. -Jätä minut rauhaan, hullu.
Minäkö hullu? -Ei mihinkään.
Haluan, että kerrot totuuden. -Kerroin jo.
Poliisin raportti vahvistaa, etten ole osallinen Paton kuolemaan.
Tiedät itsekin, ettei se ole totta. Joten tulehan tänne.
Vapauta itsesi.
Vapauta itsesi vihdoinkin taakasta, jota olet kantanut jo kauan.
Lupaan, että jätän sinut sitten rauhaan.
Kerrataan sen yön tapahtumat. Lähdin keskiyön jälkeen.
Olit Paton kanssa. Hän oli kännissä. -Niin.
Olimme kaikki humalassa.
Juhlimme uutta vuotta tavalliseen tapaan.
Lauloit upeasti. -Kiitos. Toivotaan, että se kannatti.
Se Salon ja Virginian juttu… -Ei.
Kärsin siitä, ettemme voi olla yhdessä.
Ehkä vielä joskus voimme. Kaikki aikanaan.
Mitä täällä on?
Isoisäni veitsi.
Saat sen. Haluan, että sinulla on jotain minun omaani.
Tuli tappelu, ja meidät heitettiin ulos. -Mistä se alkoi?
Pato alkoi huutaa minulle.
Mistä asiasta?
Siitä, etten ollut hänen kanssaan.
Mitä sitten tapahtui? -Hän suuteli minua.
Tönäisin häntä. -En siedä tuollaista häissäni.
Odota. Pato oli ystäväni. Tämä voi antaa häillemme tarkoituksen.
Hän kaatui, ja he alkoivat potkia.
Etkö mennyt apuun? -En halunnut paljastua!
Tästä alkaa pahin painajaisesi.
Sillä hetkellä minun oli pakko tehdä päätös.
Vereni kiehui. Olin aivan suunniltani, ja…
Mitä, Agustín?
Aloin lyödä häntä.
Talloin katukiveystä lujaa. Hakkasin häntä.
Mitä sitten?
Mitä sitten tapahtui?
Tapoit hänet. -Ai elämäni rakkauden?
Kyllä. Tapoin hänet. Kelpaako?
Vastaa! On mahdotonta selittää, miltä tuntuu tappaa rakas ihminen.
Halusin saada elää hänen kanssaan. Karata yhdessä Méridaan.
Perustaa perheen. Mutta en pystynyt siihen.
Olin pelkuri! Tuhosin kaiken.
Hyvästi, Virginia.
Eilen sain kuulla Että minusta joskus kyselet
Ja senkin kuulin Että silloin itket
En tiedä kuinka tässä kävi näin
On kaikki nyt jo toisin päin
Yhteiselo meidän
Ihanuudesta se kääntyi ikävään
Eilen sain kuulla
Rakkaus minne katoaa?
Että minusta…
Päivästä päivään
…joskus kyselet
Kuihtuu kuihtumistaan…
Ja senkin kuulin
…ilo silmistäs
Että silloin itket
Olisitpa sen tehnyt
Ennen kuin lähdit
Olisitpa sen tehnyt
Ennen kuin kärsit
Olis sulla nyt suurta, niin suurta
Rakkautta
Mutta nyt voit vain
Puhua minusta
Ehkä minun kannattaisi antautua.
Ei, Julián. Viemme tämän loppuun asti. Tämä on tärkeää Paulinalle.
Mutta Tel Aviv on yksin. Vieläpä tällaisen hölmöilyn takia.
Oletko tosissasi? Ei hän ole yksin vaan Pablon kanssa.
Voisit vähän kunnioittaa pojan kolmatta isää.
Sitä paitsi hänellä on maailman paras perhe.
Miksikö? Koska me osaamme tämän.
Osaamme olla perhe.
Suunnitelma meni pieleen. -Joku katkaisi virtapiirin.
Lopettakaa!
Häivy häistäni, Virginia de la Mora. -Sen teen!
Esperanza! -Mennään.
Tanssitaan, kulta.
Eläköön hääpari! -Eläköön!
Lopeta.
Tanssitaan.
No niin. Joko?
Mitä nyt? -Vielä näin.
Järjestelmä sammutettu. -Kas noin.
Julián! Mene sinä tunneliin, minä tarkistan kukkakaupan tilanteen.
Nähdään kohta. Heippa. -Elena.
Osaamme olla mahtava perhe.
Kuuletko minua? -Kuulen. Auta minut pois täältä.
Joku sammutti hälyttimet. On tullut aika mennä sisään.
Asia selvä.
Jestas, tämä on kamalaa.
Leikin täällä jotain James Bondia.
Tännekö? -Ei, vaan tänne.
Mennään.
Taisin nähdä jonkun. -Ei täällä ketään ole.
Tämäkö se on? -Ei. Tule tänne.
Oletko valmis?
Onko mummillasi vesisänky? -Hän on ihan kahjo.
Tytöt.
Anteeksi. Tulin vain katsomaan, miten tunneli edistyy.
Hyvinhän se.
Bruno…
Onko jokin vialla? -Ei toki. Jatketaan.
Lopeta…
Mikä se oli?
Ole kiltti…
Äiti? -Anteeksi.
Onko äitisi täällä? -Anteeksi.
Olen pahoillani. En voinut antaa sen tapahtua.
Järkyttävän noloa. Mitä teet täällä?
Sinä siis olet se murtovaras. -En minä aio mitään varastaa.
Aikoo hän. -Älä viitsi, Bruno.
Tiedät kyllä, miksi olemme täällä.
Niin, hakemassa jotain leikkiaarretta. -Se on paljon muutakin.
Nyt voimme antaa jotain takaisin ihmiselle,
joka on koko elämänsä ajan huolehtinut meistä,
lohduttanut ja hemmotellut meitä.
Siksi olemme täällä. Olemme perhettä.
Tulimme toteuttamaan Delian -
viimeisen toiveen, sillä hän tekee kuolemaa.
Mitä sanoit?
Delia tekee kuolemaa. -Mistä kuulit?
María Josélta. Kuulin hänen puheensa vahingossa.
Kuoleeko Delia?
Keitä te olette? -Minun perheeni.
Tiedätkö, miksi todella olen täällä, äiti?
Älä vain sano… -En toki.
Kuulin eilen siitä aarteesta.
Tämä on meidän iltamme, mutta halusin myös auttaa perhettäni.
En sanonut mitään, etten tuottaisi taas pettymystä.
Voi kultapieni.
Lähdetään.
Onko perheen nimeen vannominen hyvä asia? -On.
Se on aina hyvä asia. Perheenjäseniä rakastaa tuomitsematta.
Tai oikeastaan heidät tuomitsee, koska heitä rakastaa.
Sinulla ja mummillasi on täysi oikeus syyttää meitä.
Ei. Minä autan teitä.
Ihanaa! Bruno, hän on aivan ihana.
Mikä aarre? Mitä on tekeillä? -Ei María José unohtanut sormusta.
Mennään sitten Delian luokse.
Delia pyysi minua hakemaan aarteen.
Muistatteko sen? -Tietysti muistan.
Minä en. -Missä se on?
Taidan tietää, missä se on. -Yritä muistaa.
Ensin askel, sitten toinen.
Muistele. -Eteenpäin, ja sitten…
Reikä on muurattu umpeen. -Ei! Aika loppuu.
Luovutetaan jo. -Eikä luovuteta!
Viemme aarteen Delialle, vaikka henki menisi.
Älä liioittele. -Oikea asenne.
Kassakaappi. -Tosiaan.
Ei voi olla totta.
Mitä? -Koodi ei olekaan syntymäpäiväni.
Turvamiehet!
Kokeile Elenan syntymäpäivää. -Ei se kyllä se ole.
Luojan kiitos.
Minä vuonna Delia on syntynyt?
Kenen synttärit tänään on, Delia? -Minun, kultaseni.
Paljonko sinä täytät?
Onnea. -Kiitos.
Tosi hieno kakku. Hyvää synttäriä!
Kiitos. Puhalletaan kynttilät. -Toivo jotain.
Mitä ihmettä? -Mikä tuo on?
Isovaarin paperiveitsi. -Mennään!
Tuolla se on.
Jatka. -Varovasti.
Varo terävää reunaa. Ota se.
Tämä se on.
Hälyttimet ovat päällä. Äkkiä pois sieltä! Elena, tästä puhutaan vielä.
Nyt täytyy pelata riskillä. Menemme kaikki kaappiin.
Taasko?
Kun lasken kolmeen, menemme tunneliin. Yksi, kaksi, kolme!
Menoksi.
Järjestelmä sammutettu.
Ei!
Äkkiä nyt. -Vauhtia.
Pitäkää kiirettä. -Lähdetään.
Rouva.
Asiat eivät sujuneet suunnitellusti, mutta kaikkea ei ole menetetty.
Tämä on tallella.
Siitä voi olla apua.
Kiitos. -Näkemiin.
Miten vanhempasi voivat?
Joko mennään? -Mennään.
Nähdään pian.
Kiitos, että autoit, Carmelita.
Löysin tämän.
Tämä kuuluu sinulle.
Minä voin pitää sitä.
Kiitos, Carmela. Ja hyvästi.
Mennään.
Keskityimme häihin niin kovasti,
että unohdimme tärkeän perheenjäsenen syntymäpäivän.
Pysähtykää! Seis!
Tuolla he ovat, mummi.
Mitä ihmettä?
Ei tarvitse ihmetellä. Ihmisiä mekin olemme.
Se de la Moran sakki onnistuu aina päihittämään minut.
Langetan heidän ylleen kirouksen!
Poikakulta, anna minulle anteeksi.
Miksi? Sentään keskeytit etkä… -Tarkoitan…
En oikein osaa olla puuttumatta asioihisi, vaikka tiedän, että tarvitset omaa tilaa.
Modernit perheet ovat mutkikkaita. -Kaikki perheet ovat mutkikkaita.
Soita äidillesi. Hän on varmaan suunniltaan.
Niin, minun takiani.
Kuulen puheenne. Pitäkää kiirettä, teitä odotetaan sairaalassa.
Teitte hyvää työtä.
Onneksi ei tarvitse enää palata siihen taloon.
Diegolla ja minulla jäi siellä asia kesken.
Tunnelin kautta voisimme… -Ei meidän tarvitse palata sinne.
Voimme hoitaa sen kotonakin. -Älkää viitsikö täällä.
Huoliteltu ulkomuotosi ei sovi yhteen hävyttömän rivon ulosantisi kanssa.
Mikä häntä vaivaa? -Tuoksut popperseilta.
Sain kaikesta huolimatta haluamani.
Sain hyvästellä Paton.
Vai hyvästellä Paton? Älä viitsi.
Unohdetaan jo menneet ja ollaan oikea pariskunta.
Se on parasta kaikkien kannalta.
Mennyt on mennyttä. Taakse jäänyttä.
Totta.
Ei enää Carmelaa. Ei enää Saloa eikä muitakaan.
Vain me kaksi.
Vain me.
Tässä ne ovat, Paulina.
Tässä ovat tarvittavat todisteet.
Mikä tässä laatikossa on sinulle niin tärkeää?
Totuus.
Katso. Me olemme tuossa.
Katso, Delia.
Sinä olet tuossa. -Niin, kultaseni.
Katsokaa. Annoitte minulle piirustuksia aina syntymäpäivänäni.
Tosiaan. -Näytä.
Aarteeni on tässä.
Olit aina parempi piirtämään.
Minullakin on aarre.
Kuvassa on äiti nuorena, isä, Salo, Carmela -
ja muita ihmisiä.
Esperanza.
Tunnetko hänet? -Totta kai tunnen.
Tuo tuossa on Agustín Corcuera. Kuva on illalta, jolloin…
No, katsokaa itse. -Valmista.
Vereni kiehui. Olin aivan suunniltani, ja…
Mitä, Agustín?
Muista.
Ajatuksella, sydämellä ja voimalla!
Ei voi olla totta.
Olen pahoillani, Pau.
Tuossa olemme me.
Tel Aviv näyttää ihan sinulta.
Älä luovuta, kulta.
Hienoa!
Rakas Piri-kulta.
Ei. Nyt ei saa ruveta suremaan.
Ei toki. Mehän vain muistelemme.
Paulina.
Piri. Eleni.
Olette minulle tavattoman rakkaita.
Lupaan teille,
että lopulta kaikki järjestyy.
Kaikki järjestyy. -Niin.
LOPULTA KAIKKI JÄRJESTYY
JOS EI JÄRJESTY, LOPPU EI VIELÄ TULLUTKAAN.
Tekstitys: Heidi Mäki