Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
Jeg tror det blir overskyet senere.
Hva skjer på Sutton Hoo, da?
En dame har et utgravningsoppdrag.
-Takk skal du ha. Adjø. -Takk.
God morgen. Mrs. Pretty, takk.
Basil Brown.
Vent her.
-Skal vi ta en titt på dem? -Ja.
Slike ting gjøres vanligvis via museer.
Ja, men da jeg henvendte meg til Ipswich,
sa Mr. Reid Moir at nå som krigen kommer, så kan de ikke ta på seg mer.
De har hendene fulle med en romersk villa.
-Ja, han sa du jobbet der. -Ja.
Han sa du var en vanskelig mann.
Sa han det?
Original… og uskolert.
Så det er referansen hans?
Jeg er ikke uskolert.
Jeg har drevet med utgravning siden jeg kunne holde en murskje.
Faren min lærte meg.
Kanskje Reid Moir vil beholde deg for seg selv.
Jeg vet nå ikke det.
Jeg har alltid ønsket å se haugene som ligger her.
Henrik VIII kom hit for å grave.
De sier så.
Ingen vet hva han fant.
Mannen min og jeg kjøpte tomta for å utforske det som ligger under,
men enhver plan kan gå til spille.
Hva er de, tror du?
Gravhauger, antar jeg.
Vi står på noens gravlund, tenker jeg.
Vikingalderen…
…eller mye eldre.
Jenter herfra la seg oppå dem i håp om å bli gravid.
Jeg har hørt mange legender.
Er det derfor du vil grave?
Historier om begravde skatter?
Jeg ble interessert i arkeologi da jeg knapt var gammel nok til å holde en skje.
Barndomshjemmet mitt ble bygd på et cistercienserkloster.
Jeg hjalp faren min å grave ut apsiden.
Den snakker, gjør den ikke?
Fortiden.
Du har kaniner, Mrs. Pretty.
Ja, det er jeg klar over.
Kaniner graver seg ned. Det lover ikke godt for utgravninger.
Jeg vil begynne med denne.
Jeg hadde ikke begynt med denne, rent personlig.
-Hvorfor ikke? -Fordi den går ned på midten.
Og jorden føles mindre kompakt.
Tyver pleide å grave sjakter ned.
Ranerfurer, kalles de.
Alt de fant ble nok smeltet ned og solgt for lenge siden.
Det er nok bedre om du begynner med en av disse.
Men denne gir meg en følelse.
Det er dine penger, men jeg hadde basert det på bevis, ikke følelser.
Vil ett pund, 15 shilling og seks pence i uka være akseptabelt?
Nei.
Jeg spurte Mr. Reid Moir hva han betaler deg.
Han betaler ikke nok.
Jeg er redd det er det jeg har råd til å bruke.
Jeg forstår.
Robert, hvor fant du den gassmasken? Ta den av.
-Jeg visste ikke at… -Det er ikke en leke.
Robert, dette er Mr. Brown.
-Hallo der, unge mann. -Robert Pretty, hvordan står det til?
-Hvem kommer etter deg? -Kaptein Laska og gangsterne hans.
Mr. Brown er arkeolog.
Jeg er utgraver.
Skal du grave opp haugene?
Nei, dessverre. Ikke i dag.
Unnskyld meg.
Lykke til med gangsterne dine, Robert.
Takk.
Og med utgravningen din, ma'am.
Pokker.
-Mr. Brown? -Ja?
Billy Lyons, fra Mrs. Pretty.
Ja vel.
Si mandag til henne.
Nøyaktig klokken 8.
Jeg jobber ikke for mindre enn to pund i uken.
Det er for langt å sykle om du vil ha én dags arbeid.
Du kan bo hos Lyons i vognskuret.
Mr. Lyons er min sjåfør, og Mrs. Lyons betjener kjøkkenet.
Jeg trenger hjelp.
Jeg kan gi deg én mann.
To er bedre.
Jeg er glad vi kom frem til en enighet likevel.
John Jacobs og Mr. Spooner kommer med gjeterhytta.
-Den er nyttig i hardt vær. -Det var omtenksomt.
Sønnen min, Robert, vil gjerne hjelpe deg.
Om du synes han er besværlig…
Nei da. Han kan bli med.
Begynner du med denne?
Ja.
Vi kan glemme den større haugen der, Mrs. Pretty.
Denne her.
Det er her vi finner noe.
Vel, jeg skal ikke oppholde deg.
Takk skal du ha.
Spør du meg, burde mannen la Mrs. Prettys hauger være.
-Takk, ma'am. -Takk.
Kjære, vær forsiktig, så du ikke kjører på meg.
Jeg beklager. Mr. Brown sier vi må komme.
-Nå? -Ja.
Takk for beskjeden.
Det ser ut som brett man får hos slakteren.
Det er sort her, som kan bety at det var en brann.
Hvem er de mennene?
De er fra Ipswich Museum. Mr. Reid Moir ringte meg.
Han ville se hvordan det gikk, så jeg inviterte ham.
Mrs. Pretty? Dette er Guy Maynard, vår nye kurator.
-Hvordan går det? -Hallo.
Hallo, Brown.
Maynard. Får jeg låne deg til dette hjørnet her?
Ja visst.
Én.
-Har du den? To. -Ja.
Tre! Pokker.
Er det alt du har fått til?
Unnskyld meg.
Ikke mer enn du hadde…
Jeg må be deg, Mrs. Pretty, om å støtte vår romerske villa.
Krigen er over oss. Alle mann er på dekk for å grave før helvete bryter løs.
Vi må be deg om å gi tilbake Mr. Brown.
Jeg vil han skal avslutte det han startet.
Vi kan ha funnet den største romerske villaen nord for Felixtowe.
Beklager, men det er særdeles mye viktigere enn dette ubetydelige forsøket.
Da er valget Mr. Browns.
Unnskyld meg, tiden hadde forvandlet den trebiten til kompakt sand.
Jeg gjettet ikke på dens alder riktig.
Jeg tenkte vikingalderen, men jeg tror den er eldre.
-Angelsaksisk. -Det er svært usannsynlig, Brown.
Vi trenger deg i villaen. Det var det jeg kom for å si.
Mrs. Pretty lar deg gå.
Jeg sa det var ditt valg.
Da vil jeg bli.
Tusen takk, ma'am.
Unnskyld meg.
Du har fått frem poenget ditt. Du kan få to pund i uken.
Vi gir deg noen dager til. Siden vi er eneste museum i området,
hadde jeg nøye overveid hvor fremtiden din ligger.
Jeg forstår.
Mr. Brown har fortalt oss mye rart.
Hva er den viktigste delen på en arkeologs kropp?
Jeg vet ikke.
Nesa.
Om det er noe der, vet han det på lukten.
Du skal til faren din i dag.
Jeg er redd jeg trengs her.
Får jeg gå fra bordet?
Om du er ferdig.
Kokt kjøtt på en varm dag som denne kan ikke være godt for noen, Mrs. Lyons.
Det var akkurat som sist.
Mrs. Pretty, du produserer syre fordi du er så bekymret av deg.
Vi har pratet om dette før.
Du må lære å slutte å bekymre deg.
Ellers får du magesår.
Vel… om det er det du tror.
Du bør ikke være der nede. Det er ikke trygt.
Spooner og Jacobs lager stendere. Vi kan ikke fortsette uten.
Jeg leste Howard Carters beretning om utgravningen av Tutankhamons grav.
Han sto i døråpningen til gravkammeret,
den første som gjorde det på 3 000 år,
og han så fingermerker i malingen.
Han sa: "Tiden har mistet sin betydning."
Det slo meg at du kanskje vil finne menneskelevninger.
Ja, det er mulig.
Vi graver dypt for å møte de døde.
Å bringe dem for dagen.
Det forekommer alltid en rettsmedisinsk undersøkelse.
De døde får den respekten, uansett hvor mange århundrer de har ligget der.
Vi kan ikke grave ned i jorda uten å tenke på at…
Brown?
Mr. Brown?
Spooner! Jacobs! Hent hjelp!
Der!
Kom igjen, Basil.
Forsiktig med hodet.
Mr. Brown!
Mr. Brown?
-Sånn. -Sånn.
Mr. Brown.
Det går bra nå.
Det går bra.
Inn på biblioteket, Grateley. Legg ham på sofaen.
Så du noe?
Så noe?
Da du var borte.
Noe viste seg i hodet mitt.
Hva var det?
Bestefaren min.
Jeg er oppkalt etter ham.
Basil Brown.
En bonde.
Lærte meg alt jeg vet om jorda i Suffolk.
Så du ham?
Jeg så ingenting. Jeg bare…
Jeg bare tenkte på ham.
Vel… kanskje han så deg.
Unnskyld meg.
Går det bra?
Mr. Brown!
Mr. Brown, du må hvile.
Ser du, Mrs. Pretty… Denne er den du liker.
Det er den du ville begynne med. Den er oval.
Som en svinerygg.
Alle andre er runde.
-Ja. -Denne marka har blitt pløyd i tusen år.
Tenk om den som pløyde her…
…tok av litt etter litt.
Da ranerne endelig kom,
gravde de sjakten inn i det de trodde var midten…
-Men det var kanskje ikke det. -Nei.
Øst til vest, det er det jeg tror.
Bare si ifra…
…så graver jeg.
Flyet mitt krasjet inn i det arktiske ødelandet,
og da jeg våknet, hadde 500 år gått.
Nå sitter jeg fast i det 25. århundre.
Hvordan er det?
Jorda er kontrollert av Killer Kane, en ekstremt ond mann.
Som Hitler?
Ja, med en enda fælere bart.
Hadde folka som lagde disse gravhaugene bart?
Og skjegg.
De var en skjeggete gjeng.
Ikke som de romerne. De likte tettbarbering.
Vikinger og rompiloter går for det samme, eller hva?
De utforsker nye territorier og har kamper om bord i skip.
Ja, når du sier det sånn, så er de kanskje like.
De kommer hit ofte. Det er en RAF-base i nærheten.
Vil du fly, Mr. Brown?
Det gjør jeg alt.
Over hele kosmos.
Hver gang jeg ser i teleskopet.
Har du et teleskop?
-Ja. -Tok du det med deg?
Ja.
Kan du vise meg?
Kanskje.
Gud, han liker å plapre.
Hva var det der om romferd?
Mr. Brown hadde fryktelig mange bøker.
Kom syklende med en diger pakke med dem.
Mrs. Lyons sier noen er på norsk.
Skal vi prøve den grønne silkekjolen?
-Det er en gammel favoritt, hva? -Nei.
Fløyelskjolen med blonder.
Mrs. Lyons håper det er godt.
Hvordan er benet, Mr. Grateley?
Mye bedre, ma'am. Takk som spør.
-Vil du ha på radioen? -Ja.
…i Nasjonalgarden under 32 år
blir bedt om å være parat for videre trening som piloter eller mannskap i RAF.
Hun har bare vært her i 12 år.
Kom ned fra Cheshire.
Så giftet hun seg med obersten.
Han møtte Edith da hun fortsatt gikk på skolen,
og på 17-årsdagen hennes fridde han til henne.
Hun avviste ham.
Hun sier hun ikke kan forlate faren sin.
Hun pleide faren i 13 år til, helt til han døde.
I 13 år.
Hun sa endelig ja til oberstens frieri.
Han har fridd hvert år på bursdagen hennes.
Rett etter det fikk de Robert,
så døde mannen hennes også.
Tenk deg det.
UTROLIGE HISTORIER
Vil noen av dere se gjennom denne?
-Jeg trodde vi måtte sette oss ned. -Prøv, du.
Sånn, ja.
Jeg skal følge deg hjem.
Vent! Vent, for guds skyld!
Kom igjen.
Maynard!
De fant en jernnagle i gravhaugen ved Snape, sant?
Snape? Basil, hva har du funnet?
Du store, Basil.
-Noe hell, Basil? -Det kommer seg.
Mr. Spooner, kan du ta med målebåndet?
En av dere må hente Mrs. Pretty.
-Hun dro til London. -Hva? Hvor lenge da?
London, med Robert. I et par dager.
Pokker.
Greit, gutter. Kom her.
Vi bør ha noe å vise Mrs. Pretty når hun kommer tilbake.
Og krystallglassene.
Nei, sidedøren takk.
-Er Mrs. Pretty tilbake fra London? -Hun skal til å spise.
Jeg sa det hastet.
Du vil nok ikke forstyrre…
Det går bra, Mr. Grateley.
-Er det Mr. Brown? -Ja, kjære.
Jeg tror du bør komme og se.
Det er et skip.
Hva mener du med skip?
Et skip som er begravd i haugen.
Hvorfor vil noen begrave et skip?
Fordi det er en grav, antar jeg.
Hvem sin grav?
Graven til en stor mann.
En kriger…
…eller en konge.
De må ha dratt skipet hans opp den åsen, fra elva.
De måtte ha lagt det på tau og dratt det over tømmerstokker.
Menn og hester. De må ha vært hundretalls.
De gjør ikke en så stor innsats for en liten fjert.
Kan du tenke deg for en begravelse han fikk?
Sangene de sang.
De hadde drukket Mr. Spooner under bordet.
Vikinger?
Jeg tror det er eldre.
Maynard er uenig, men jeg tror det er angelsaksisk.
Det er takket være deg, John Jacobs, for du fant den første naglen.
Det var han, Mrs. Pretty.
Gratulerer, Mr. Brown.
-Du trodde det var noe der. -Jeg hadde en følelse.
Det hadde du, Mrs. Pretty.
-Unge John. Gratulerer, Mr. Spooner. -Takk, ma'am.
Vi kunne ikke gjort det uten denne unge mannen her.
Robert, et skip!
Takk, Mr. Brown.
Det er mye jord å flytte på nå.
Men hvem vet?
Jeg er ganske sikker på at det fortsetter.
God kveld.
Vet du hva det betyr?
Det vil endre alt for Ipswich.
Vi blir misunt av alle landets museer.
-Du blir våt, Mrs. Pretty. -Det er jeg allerede.
Mr. Reid Moir har tilbudt seg å ta over utgravningen.
Jeg avslo hans sjenerøse tilbud.
-Du gjorde ikke det. -Jo.
Hva sa han?
At jeg ikke kunne holde det for meg selv, som jo stemmer.
Han fløy vel i flint.
Jeg ba fetteren min, Rory Lomax, om å komme.
-Akkurat. -Jeg ser du trenger flere hender.
Han er en amatør, men det er Mr. Reid Moir også.
-Du burde gå i skuret… -Jeg skal det.
…fordi du vil… Veldig vått her.
Jeg ville takke deg for at du er tålmodig med Robert.
-Han gleder seg til å se deg hver dag. -Han holder meg på tå hev.
Har du barn?
Nei, vi…
Nei.
Tjenerne sier at du har studert alt fra latinsk språk til geologi.
Litt utdanning er en farlig sak.
-Du har visst skrevet en bok. -Ja.
En oversikt over astronomiske kart og tabeller,
for å gjøre dem tilgjengelige for vanlige folk.
Jeg sluttet på skolen da jeg var 12. Har alltid sultet etter å studere.
Jeg kom inn på Universitetet i London.
Faren min blånektet.
Vil du spise middag med meg?
Vel… Takk. Ja.
God kveld, Vera.
Overraskelse til deg på rommet, Basil.
Ja ha.
May.
Jeg har med rene skjorter.
I grevens tid, ser jeg.
-Er du glad for å se meg? -Selvfølgelig.
-Du visste ikke at jeg kom, du. -Nei, det gjorde jeg ikke.
Jeg sa det jo.
I mitt siste brev.
Jeg sparte brevene til helgen.
Jeg har jobbet konstant. Du kjenner meg.
Ja…
Det gjør jeg.
Jeg har det travelt.
-Ser sånn ut. Ingen steder å sette seg. -Mye som skjer.
-Hva sa du? -Ingen steder å sette seg.
Beklager. Mye som skjer.
Du har noe å vise meg. Jeg ser det på deg.
Jeg sier ingenting.
Der går Mr. Brown med en kvinne.
Det må være kona hans. Hun skriver til ham hver dag.
Kom inn.
Mr. Brown måtte melde avbud.
Det var alt. Takk, Ellen.
En mann kan grave i jorda hele livet
og ikke finne noe som det jeg har oppdaget.
-Hun er vakker, ja. -Ja, hun er vakker.
Du må passe deg med slike ting.
Hva mener du?
Alle vil ha en del av skipet, og det er ditt funn.
-May. -Ikke la Ipswich Museum ta æren.
-Han tar ikke… -Eller fruen på godset.
-Hun burde øke lønna di. -Hun er støttende…
Jeg ber ikke om mer.
Hun er imøtekommende.
Hjertet ditt tilhører denne vikingmøyen. Jeg ser det nok. Gjør det ikke det?
May, er du sikker på at du ikke vil bli over i natt?
-Jeg går glipp av skyssen tilbake. -Akkurat, ja.
Takk for at du kom, May.
Jeg savner deg.
-Jeg har lest bøkene dine til selskap. -Du har ikke det.
-Jo. -Det er da ikke godt selskap.
-Nei, de er tunge, må jeg si. -De er det.
-Takk for at du tok med skjortene mine. -Ja.
Greit.
Jeg leser brevene i kveld.
-Ha det bra, da. -Ha det.
Pokker.
-La meg hjelpe. -Greit.
Gå på den siden og ta denne presenningen.
Sånn, ja. Det er en påle bak deg.
Dra hardt i den.
Hvor kom du fra?
Jeg tok faktisk motorsykkelen fra Ipswich.
Jeg heter Rory Lomax.
Sendte Reid Moir deg?
Fra museet?
Jeg er fetteren til Edith Pretty.
Hun ringte. Ba meg om å komme. Sa du trengte hjelp.
Jeg påpekte min mangel på kunnskap, men hun var urokkelig.
Akkurat. Vel…
Du finner omsider ut at etternavnet mitt er Brown.
-Basil Brown. -Hyggelig.
Det vil regne en stund til, så bare sett deg.
Du er vel våt, som kom med motorsykkel fra Ipswich.
Det var vått, ja. Tok meg på slutten.
Skjønner. Jeg tenner i komfyren. Vil du ha te?
Ja, takk.
Jeg tror vi kan ha funnet et gammelt angelsaksisk skip.
Når regnet gir seg i morgen, kan du se hva vi gjør. Ja?
Så spennende.
Ja, det er ikke så verst.
Ta den andre presenningen.
Gi meg hammeren.
Greit, det.
Løft den.
Sånn, ja.
Rory!
Hallo, pjokken.
Jeg kom i natt. Hvor er moren din?
Hun dro til London.
Hvem vet om vi fortsatt er i live om et år?
De gule og grønne ballene betyr gass.
Røde betyr høyeksplosiver.
Røde striper er brannbomber.
Om du er i gata under et luftangrep,
må du vite hvordan du skal respondere på ethvert angrep.
Nei, ikke hiv rundt på dem!
Jeg løp for å rekke det.
Kan det ha påvirket resultatene?
Mulig, men den underliggende sykdommen er der.
Giktfeberen du hadde som barn skadet hjerteklaffene.
Uopprettelig, er jeg redd.
Enda et angrep kan være… mye mer alvorlig.
Til og med fatalt.
-Er det ingenting mer som kan gjøres? -Beklager. Skulle gjerne hatt bedre nytt.
Mr. Reid Moir er her med noen andre herrer.
-De stoppet ikke. -De er på privat grunn. Hvor er de?
-På vei til haugene. -Hent dem, fort!
Lyons?
Jeg har lest om Oseberg-skipet.
Det er et vikingskip funnet i Norge.
Det var et gravkammer i midten med tak.
Litt som vi forestiller oss Noas ark.
Et tak her hadde rast sammen for lenge siden.
Ved denne linja så er bakken høyere, men jorden er mørkere.
Tror du det er noe under?
Det vet vi på slutten av dagen.
Du store!
Dette er utrolig.
Vi på Ipswich Museum er stolte over vårt arbeid,
og du kan vel si deg enig i at dette er bunnsolid.
-Du må stoppe der. -Unnskyld?
Det er delikat og ikke trygt. Ikke for en mann på din størrelse.
Er dette ditt verk?
Ja, jeg er Basil Brown, utgraver.
Vel, Basil Brown, utgraver.
Jeg er Charles Phillips, arkeolog,
og jeg kom for å fortelle deg at funnet er av nasjonal interesse.
British Museum vil ta over.
Ditt arbeid…
…ser greit ut, takk og lov,
men vi behøver ikke lenger dine utgravningstjenester.
Forstår jeg det som at du personlig vil ta over?
Grimes, jeg har aldri sett maken.
-Virkelig, sir. -Brailsford, avlys alt jeg har.
Finn ut hvem som er ledig. Vi trenger Piggott.
-Finn overnatting så nært du kan. -Ja, sir.
Den mørkere jorden i midten ser lovende ut.
Gjør dere ferdig, og ikke flytt på en eneste stein.
Unnskyld, Mr. Phillips.
Jeg er ikke ansatt av deg.
Jeg er ansatt av Mrs. Pretty, og jeg fortsetter til hun sier noe annet.
En adhocgruppe fra et provinsielt museum kan ikke ha ansvaret her.
Mrs. Pretty skjønner nok det.
John, jeg trenger bare ett minutt. Hun vil høre det.
-Greit, vent her. -Ok.
-Hun treffer deg i morgen klokken 10:30. -Hun må vite hva jeg fant.
-Ikke mas! -Hun må vite det.
John!
Er han vekk, Mr. Grateley?
Det er ikke Grateley.
Beklager å forstyrre, men jeg tror vi har funnet et gravkammer i skipet.
-Vet Mr. Phillips det? -Jeg jobber ikke for Mr. Phillips.
Hva ønsker du?
Han informerte meg om at etter ordre fra Ekspropriasjonsdepartementet,
så må han få kontroll over stedet.
Vel…
Det var det, da.
Jeg kan fortsette i én dag til, om du ønsker det.
Er du syk, Mrs. Pretty?
Kanskje du kan…
…ringe i bjellen for meg.
Akkurat.
Han kan ikke bestemme over deg. Skipet er her bare takket være deg.
Ikke glem hvorfor du ville starte.
Du sa det var en følelse. Følelsen din stemte.
-Mr. Brown har funnet en vei inn. -Mr. Brown.
Greit.
-Er det noe jeg kan hente til deg? -Hent Ellen, er du grei.
Mrs. Pretty vil beholde deg,
så vi skal nok få bruk for deg.
Din hovedoppgave blir å holde orden på stedet.
Jeg vil grave ut 1,2 meter på hver sin side av gravhaugen,
og jeg vil ha avfallshaugene fjernet.
Du skal ikke sette fot om bord i skipet uten min personlige tillatelse.
Fortsett.
Skal du finne deg i det, Basil?
Hallo, Mr. Brown.
-Moren min har halsbrann. -Det var leit.
Hun må ha fred og ro. Jeg lagde denne til henne.
Det er en fin rakett.
Hvor skal du?
Jeg må dra hjem nå.
Når kommer du tilbake?
Vel… Jeg beklager, Robert.
Virkelig.
Men, Mr. Brown…
Mr. Brown!
Jeg er nå arbeidsledig. Phillips slipper oss ikke inn i skipet sitt.
Skipet hans? Virkelig?
Jeg ville ta noen bilder. Kan være nyttig. Går det bra?
Absolutt, så lenge du ikke fotograferer meg.
Jeg klandrer ikke Brown. En slik anstendig mann fortjener ikke Phillips.
-Klandrer ham? -Han dro i morges, visste du ikke det?
Hvor er Robert?
Har du ikke en annen jobb?
Jeg skriver til Maynard, han gir meg noe.
Sa du til Mrs. Pretty at du dro?
Jeg ville la henne finne ut av det.
Er det takken hun får for at hun ga deg muligheten?
Merk mine ord, May. Jeg får ikke noe av æren.
-Ikke en fotnote engang. -Er det derfor du sa ja?
Hvordan kan jeg fortsette?
Derfor du har gravd hele livet for slikk og ingenting?
Nei, May, jeg gjør det fordi jeg er god på det.
Det er det faren min lærte meg, og hans far lærte ham.
Om du viser meg en neve med jord fra Suffolk,
så vet jeg hvor den hører til.
Der har vi det.
Unnskyld meg. Kjenner du Basil Brown?
-Vet du hvor han bor? -Jeg kjenner ham.
Han bor utenfor landsbyen. Den veien.
Tusen takk.
Jeg fant skipet.
Jeg er kanskje ikke stipendiat på Cambridge, men jeg fant det.
Og Jacobs og Spooner også, og ingen vil huske det.
Det vet du ikke.
Om du ikke er der til slutt, er det enda mindre sannsynlig.
Du sa arbeidet ditt ikke handler om fortiden eller nåtiden, men fremtiden,
så de neste generasjonene kan vite hvor de kom fra.
Linjen som kobler dem til deres ætt, er det ikke det du sier?
Noe sånt.
Hvorfor ellers leke i jorda
mens resten av landet forbereder seg på krig?
Fordi det betyr noe, sant?
Noe som varer lenger enn en krig vi kanskje går i møte.
Fy helvete.
Det er Robert.
Robert?
Robert!
Mr. Brown.
Robert, syklet du hele veien hit?
Du lovte.
May!
Du sa du skulle vise meg kosmos. Du lovte.
-Gode gud, hvem har vi her? -Dette er Robert Pretty.
Jeg er Mrs. Brown.
Du må være tørst etter den lange turen, du.
Kom her.
-Få deg et glass med melk. -Det er langt.
Vet moren din at du er her?
Vet hun at du syklet hele veien?
Skal jeg ta sykkelen for deg?
Jeg finner en telefon og ringer Mrs. Pretty.
-Takk. -Det går bra med ham. Han er inne.
-Denne veien. -Takk.
-Vi var veldig bekymret. -Ja. Han er… Dette er May, min kone.
-Mrs. Pretty. -Tusen takk.
Han har vært kjempesnill.
Mrs. Brown har en spilledåse fra Whitby dekket i alskens skjell.
Vil du se?
Nei, vi har utnyttet godheten deres nok.
Hva tenkte du? Du kunne syklet deg vill eller blitt drept.
-Robert… Hva tenkte du? -Unnskyld, mor.
Robert kom for å minne meg på et løfte jeg ga ham.
Jeg sa jeg skulle vise ham stjernene gjennom teleskopet mitt. Ikke sant?
Så du kommer tilbake?
Ja. Det gjør jeg.
Takk.
God morgen!
God morgen.
Mr. Grimes. Jeg har tatt notater.
Om de er til noen nytte.
De sparer meg dager.
-Du må ha mistenkt hva som lå her. -Du har gjort store fremskritt.
Du også.
Takk skal du ha.
Flott jobbet, Mr. Brown.
Ja, vi fikk et forsprang.
-Phillips. -Utgraveren er tilbake.
God morgen.
Det er tegn på at det kan være et intakt rom nederst i skipet.
Usedvanlig spennende.
Hva skjer der ute i verden, C.W.?
Hvordan påvirker det oss?
Etter gårsdagens nyheter å dømme,
kan vi være i krig om få uker, og all utgravning i landet vil stoppe opp.
Så det er opp til oss.
-Kjære vene. -Du store.
Jim! Billy Grimes!
-Stuart! -Hvordan har du det?
Veldig bra. Dette er min kone Margaret.
-Peggy. -Mrs. Piggott, en glede å møte deg.
Mr. Phillips, jeg ville si
hvor glad jeg ble da du ba meg om å komme.
Stuart sendte deg oppgaven min om Bosnia.
Det var så godt at du leste den.
Ja, veldig stimulerende.
-Jeg håper jeg kan gjengjelde det. -Tviler ikke.
Jeg har bare ikke jobbet så mye ute i felten ennå.
Du må ikke tro at jeg er mer erfaren enn jeg er.
Du har de viktigste egenskapene.
Har jeg?
Skipet er veldig delikat.
Man kan si at det knapt eksisterer. For mye vekt, så går det i oppløsning.
Du veier sikkert mindre enn 60 kilo.
Jeg følger med herfra mens dere lette folk fortsetter å grave.
Ble jeg invitert på grunn av størrelsen min?
Jeg bare gjettet, faktisk.
Takk gud for at Piggott ikke giftet seg med en grisunge.
Fortsett.
-Brailsford, hvordan ser det ut? -Sir?
Hva har du der?
Greit, det.
-Første runde spanderer jeg! -Så hyggelig av deg.
Har de ikke dobbeltseng?
Nei, dessverre. Men dette er vel greit? Vi vil ikke begynne med å lage bråk.
Å, nei. Selvsagt ikke.
Vi er heldige som får være med.
Ja.
Ja, det blir fantastisk.
Foretrekker du denne senga…
…eller den?
Skal jeg ta denne, kanskje?
Du må finne en stjerne og se hvilken retning den går i.
-God kveld, mine herrer. -God kveld, Mrs. Pretty.
Hallo, mor.
Hallo, kjære.
Finner rompiloter frem ved hjelp av stjernene?
Det gjør de så visst.
Ti minutter til, kommandant. Så er det senga.
Jeg ser en stjerne.
-Å gud! -Hva skjer?
-Den kollapset. -Få henne av!
Piggott, få henne av!
Jeg beklager. Jeg mente ikke å ødelegge noe.
-Hva er det, Brailsford? -Går det bra?
-Rustne klumper. -Kom igjen. Hvor er kunnskapen din?
En formløs masse med korroderte objekter, sir.
Du der, kom ned med kameraet ditt. Ta bilde.
Det er varmt i sola.
Det går bra. Takk.
Pass opp her. Det kan så vel bli vårt kammer.
Vil du ha byggvann?
-Takk. Så klønete. -Aldeles ikke.
For et fint skjørt.
Det er ubrukelig. Jeg har ikke noe som sømmer seg.
-Vi kom rett fra ferie. -Er det sant?
-Ja. -Kom bort til huset.
Vi ser hva vi finner.
Er Mrs. Pretty fortsatt syk?
Hun sier hun er frisk, men…
Det er typisk henne.
Pokker ta dette været.
Vi mister en hel dag.
Så liten tid før verdensbegivenhetene…
…overvinner oss.
Det er et vanvittig løp.
Da sløser du med talentet til Mr. Brown.
Det er en fortreffelig idé.
Stuart fant ikke feil hos ham. Kan han ikke jobbe med akterstavnen?
Mr. Brown er ikke kvalifisert.
Det er bare hovmod vel, Mr. Phillips?
Brown!
Brown, kom her!
Herregud, Margaret.
Beklager, jeg glemte å låse døren.
Vi deler det badet med fire andre rom,
og jeg kunne vært hvem som helst. Jeg kunne vært Grimes eller Phillips.
Men du er mannen min.
Ja, men hvordan tror du det føles for meg om de så deg på den måten?
Hvilken måte da?
Denne måten?
Herregud, slutt. Du burde være mer forsiktig.
Etter å ha ventet i evigheter, skal endelig jeg få ta et bad.
-Mr. Spooner. -Ja.
-God morgen, Mr. Piggott. -C.W.
Du kunne vekket meg.
Jeg ville ikke.
Du fikk meg til å virke sen.
Forsiktig, Stuart. Det er delikat her nå.
Delikat. Ja.
Et øyeblikk.
Pass på nå. Ikke løft uforsiktig.
-Veldig varsomt. -Ja, sir.
På mitt signal. Én, to, tre.
Og så gjør vi det slik.
Ikke rør deg.
Se, Piggott.
Hvor fant du den, kjære?
Din lure pike.
Phillips!
-Se her, sir. -Se.
Se!
-Gode gud. -Ansiktet hans!
Phillips.
-Mrs. Pretty, det er mer. -Og her, og her også.
Det er mye mer.
Kan dere begge ta en kikk på denne, er dere greie?
Jeg fant dem mellom plankegangene.
Jeg tror det er en merovingisk tremissis, fra sent på 500-tallet.
Umulig.
Vikinger i East Anglia hadde ikke myntbasert økonomi før det 9. århundre.
Jeg tror skipet er eldre.
Mr. Brown har sagt det hele tiden.
Dette er angelsaksisk.
Piggott! Grimes!
Det er pinadø fra den tidlige middelalder!
500-tallet.
Dette endrer alt.
Dette var ikke bare plyndrende byttehandlere.
De hadde kultur.
De hadde kunst.
De hadde penger!
Vikingene er utelukket.
-C.W., se. -For guds skyld.
Å, gode gud.
Brown har vist meg en merovingisk tremissis.
Jeg så det!
Det er angelsaksisk.
Det er utrolig!
Hallo. Har du slått leir her ute?
Nei, det er her fetter Rory sover.
Får han ikke være innendørs?
Nei, han mener det er for varmt i huset.
Kan jeg tenke meg.
Han skal bli med i RAF.
-Skal han? -De sender papirene når som helst.
Han skal bli pilot.
Bra jobbet, folkens. Veldig bra innsats.
Brailsford, Piggott, begynn å laste gullet inn i bilen,
så drar vi rett til British Museum.
Unnskyld meg.
Det er det mest opplagte stedet for det, Mrs. Pretty.
London forbereder seg på luftangrep.
British Museum blir tømt for skatter, eller hva?
Ja, men… Det skal på laboratoriet.
Denne skatten kom fra noens grav.
Det blir foretatt en undersøkelse, og så blir det avgjort der.
Frem til da, Mr. Brown… som finneren av dette praktfulle skipet,
kan du ta skatten til huset?
Ja, Mrs. Pretty.
Tusen takk skal dere ha.
Herrer, jeg trenger hjelp. Mr. Lomax.
Dette er høyst uvanlig.
Det tilhører Mrs. Pretty, gjør det ikke? Det er funnet på hennes tomt.
Undersøkelsen vil avgjøre om skatten tilhører Mrs. Pretty eller staten.
Piggott, vil du at skatten skal gå til Ipswich Museum?
Gjør jeg det rette?
Det er noens grav.
Nei, det er…
Det er liv som blir avdekket,
og det er derfor vi graver.
Inn her.
Jeg tror det er best.
De er som sendebud fra en annen verden.
Jeg pleide å dra på telttur med faren til Robert.
Han fortalte meg om låtene til alle fuglene.
Når jeg hører nattergalen nå, tenker jeg på denne skogen.
-Er det nattergaler? -Har du ikke hørt dem?
Nei.
Aldri hørt en nattergal. Bare på radioen.
Det er en vidunderlig cellist kalt Beatrice Harrison.
Om sommerkveldene pleide hun å øve i hagen.
En kveld øvde hun på en skala, og en nattergal ble med.
Hun kunne ikke tro det, så hun spilte en sonate, og nattergalen sang med.
Virkelig?
Ja, det skjedde igjen kvelden etter, og kvelden etter det igjen.
Ms. Harrison ble så glad at hun sa det til BBC.
-Og? -Noen kvelder senere
kom BBC med opptaksutstyr til hagen til Ms. Harrison.
Hun begynte å spille, og de ventet og ventet, og…
Endelig begynte nattergalen å synge.
Holdt på i et kvarter,
der den sang i takt med celloen.
Nei.
Jo.
Jeg vet.
Men det mest utrolige er
at andre som hadde lyttet til sendingen i hagene sine,
fortalte at andre nattergaler også begynte å synge.
Det er vidunderlig.
Ja, det var det. Det var vidunderlig.
Margaret!
Kom igjen.
Greit.
Vel… God natt.
Jeg skal lytte etter celloer i skogen.
"Celloer."
Her, kompis.
Vi graver opp en legende.
-Beowulf. -Arthur, britenes konge.
Skål.
Snakk om den mørke middelalder. Jeg ser knapt pilsen.
Hva er det?
Det er prøvemørklegging, C.W.
Så tyskerne kommer med fly denne gangen?
Sist kom de fra elva.
600 år før Kristus?
Jeg… Det har vært en stor dag. Jeg er utslitt.
Kan dere ha meg unnskyldt?
-Bra jobbet med et vidunderlig funn. -Skål for din lure kone.
-Nei, jeg blir med deg, kjære. -Nei. Du vil vel feire?
-Bli og ta en drink til, Piggott. -Min tur til å spandere. Hell på igjen.
C.W., spør ham om han godtar merovingiske tremissiser.
…pressekampanjen,
de truende kunngjøringene til statsoverhodene i Tyskland,
den systematiske provokasjonen til hendelser på frontlinja,
og til slutt den konstant økende konsentrasjonen av væpnede styrker
på den polske frontlinja er et bevis på at…
En delegasjon fra Arbeiderpartiet ba i går statsministeren
om umiddelbar evakuering av kvinner, barn og krøplinger
som et forebyggende tiltak i tilfelle krig.
…finn Buck Rogers om dere kan.
Hent vaktene, fjols!
Om de kommer unna, skal jeg putte alle i robotbataljonen!
Ikke ennå.
Kjære, C.W. vil at jeg skal ta det rustne jernet til laboratoriet.
Vi tror det kan være en bit av en rustning, og jeg vil begynne å rydde.
Skal jeg bli med?
Nei, fordi C.W. trenger all hjelp han kan få her.
Og han er svært fornøyd med deg.
Er han?
Jeg tar med Brailsford, for laboratoriet er hans greie.
-Du må være grei, Margaret. -Peggy.
Jeg heter Peggy.
Jeg vil savne deg veldig mye, Peggy.
Beklager å ta ham fra deg.
Det var snilt av deg å invitere meg.
Du kan ikke bli på den puben uten mannen din.
Mr. Phillips hadde kjedet deg i hjel.
Har du fremkalt noen av bildene ennå, Mr. Lomax?
Jeg har begynt. Jeg har et lass, og jeg må komme meg gjennom dem.
Jeg får papirene når som helst.
Rory har blitt tatt inn i RAF.
Burde jeg gratulere deg?
Jeg vet ikke.
Kusine Edith gjorde det ikke.
Dette ser nydelig ut.
Bon appétit.
Ikke bruk for lang tid, kjære. Det er sent.
Og det er en delvis måneformørkelse.
Ikke løp.
Kjære vene.
Er ikke det et dårlig tegn?
De tenkte det før.
Det får deg til å føle at gudene er sinte.
De som begravde det skipet…
Hva trodde de på?
Vel…
De seilte et sted, ikke sant?
Ned til underverdenen, opp til stjernene.
Hvor enn vi drar når vi dør.
Nå kommer vi til siste røkla.
Rettsmedisineren tok kontakt.
De ber om å ta en undersøkelse på fredag, og de ønsker å ha deg der.
Det har vært stor offentlig interesse for skipet.
Så jeg har invitert alle til å se det etter det.
Alle?
Landsbybeboerne kommer, og vennene mine fra fylket.
Må jeg minne deg på hvor skjørt funnstedet er?
Det er bare å invitere familie og venner.
Mrs. Pretty…
Gode gud.
Robert.
Ikke la noen svømme. Det er tidevannsstrøm.
De trener gutta med falleferdige fly fra den store krigen.
Om du vil at sønnen din skal dø, så la ham bli med i luftforsvaret.
De sier denne krigen blir kjempet i luften.
Hva skjedde, mor?
Går det bra med ham?
-Jeg må hente Robert. -Skal jeg ta ham for deg?
-Han kommer ikke til å ville dra. -Jeg ber ham om å passe på meg.
Takk.
Robert.
Ja?
Jeg føler meg matt.
Når jeg føler meg matt, legger jeg meg ned
-og drikker et glass vann. -Å ja?
-Det gjør susen. -Det er det jeg trenger.
-Kan du ta meg i hånda? -Greit.
Navnet hans var David Atkinson.
Det var hans andre flytur alene.
Politiet og rettsmedisineren er her.
Jeg tok med tørre klær til deg.
Jeg har noe kaffe i teltet mitt.
Vil du ha?
Faren min druknet
på ferie i Cornwall.
Han ble tatt av strømmen.
-Så leit. -Å, nei.
Det var lenge siden.
Han hadde epilepsi.
Hvorfor lokket fotografering deg?
Det er vel en måte å prøve å fange ting mens de…
Mens de flyr forbi.
Å beholde det som er viktig å aldri miste.
Faren min ga meg en gammel mynt en gang
og sa at den var fra keiser Augustus' tid.
Og jeg kunne historien fra Bibelen der Jesus viste disiplene en mynt.
"Så gi keiseren det som tilhører keiseren."
Ja.
Og, jeg…
Jeg ble overbevist om at mynten jeg hadde
var den Jesus faktisk hadde vist disiplene.
Jeg forundret meg over at jeg kunne holde den.
Hva skjedde med mynten din?
Jeg går med den.
Tenkte den bringer lykke.
Har den det?
Om tusen år…
…gikk forbi på et øyeblikk…
…hva hadde vært igjen av oss?
Dette.
Og deler av klokka di.
Lommelykten.
Fragmenter av koppen.
Men hver siste bit av deg og meg ville… forsvinne.
Hør.
Hva?
Piloten døde, ikke sant?
Ja, kjære.
Vent.
Rory vil ikke dø, sant?
Jeg beklager.
Nei.
Du vil ikke dø, vel?
Mrs. Pretty.
Er du dårlig?
-Kanskje du kan ta meg til rommet mitt. -Ja, selvsagt.
Går det bra?
Ja! Ja.
-Skal jeg tilkalle en lege? -Nei. Det er halsbrann.
Mrs. Pretty, går det bra?
Jeg er så kjedelig.
Kunne du hentet meg litt melk?
-Ja. -Takk.
-Er du sikker? -Ja, takk.
Robert. Kjære!
Robert.
Går det bra?
Robert?
Jeg vet hun er syk. Det er ingenting jeg kan gjøre.
Hvorfor er det ingenting jeg kan gjøre? Jeg må kunne hjelpe.
Du gjør det. Du gjør henne bedre.
Nei. Hun er dårligere. Jeg ser det.
Da faren min døde…
…sa alle at jeg måtte passe på min mor.
Og jeg mislyktes.
Jeg mislyktes.
Robert…
Alle mislykkes.
Hver dag.
Det er enkelte ting vi ikke kan lykkes i,
uansett hvor hardt vi prøver.
Jeg vet det ikke er det du vil høre.
Jeg er sterkere enn hun tror jeg er.
Jeg vet det.
Kanskje du kan vise henne.
Nå, skal vi få deg inn?
Kom igjen.
Jeg tror det er leggetid. Kom igjen.
Det er visst en hel konvoi med journalister på vei.
Jeg har en tulling fra Sunday Mirror som spør
om skipet fortsatt kan seile.
Hva skjer med skatten? Det er spørsmålet.
Tyskland har invadert Polen…
Har du sett kona mi?
…og bombet mange byer.
Ordre om mobilisering av marinen, hæren og luftforsvaret
ble undertegnet av kongen på et møte i ettermiddag med geheimrådet.
Kongen og dronningen skal bli på Buckingham Palace inntil videre.
Da er vi i gang.
…dronningen kjørte fra palasset for å besøke Westminster ARPs hovedkvarter.
Jeg fikk nettopp dette.
Jeg må rapportere til RAF Martlesham i dag.
Undersøkelsen er i dag.
Det er min helseundersøkelse. Jeg kan ikke skulke den.
Jeg la noen bilder i spisestuen til gjestene dine.
Rory, jeg sier til deg resolutt at du absolutt ikke kan dø.
Jeg mener det høyst alvorlig. Ikke våg å havne i fare.
Jeg vet ikke om jeg får så mye valg.
Robert vil trenge deg.
Forstår du det?
God morgen, Robert.
-I dag er dagen. -Jeg vil ta mor med ut på havet.
Jeg tror ikke skipet kan seile noe sted. Det er bare kompakt sand.
Intet holder det oppe, unntatt tiden.
-Spiller ingen rolle dit vi skal. -Hvor skal dere?
Blir du med?
Om jeg blir invitert, så kommer jeg.
-God morgen. -Hallo.
Er de til meg?
Nei, jeg ser etter kona mi.
Kanskje du kan si ha det for meg.
Jeg ble innkalt.
Selvsagt.
Lykke til.
Stuart.
Jeg tok med disse.
Så fint.
Lomax sa at han ble innkalt.
Vel…
Jeg får gå. Farvel.
Ifølge et offisielt telegram har Warszawa blitt bombet seks ganger i dag.
Telegrammet legger til at alvorlige kamper fortsetter
langs hele frontlinjen.
Dette blir nok et forferdelig kaos.
Da er vi i gang. Hørte dere resultatene?
Jeg vil bare ha et raskt bilde!
Gjør plass, vær så snill.
Gjør plass.
-Vil du jeg skal sette meg i bilen? -Ja.
Maynard!
Maynard? Kan du sørge for at kona mi kommer seg inn i huset?
Jeg håper jeg får sjansen til å prate med deg senere.
-Mrs. Pretty? -Mrs. Pretty!
Jeg beklager så mye.
Takk.
Disse folka var ikke barbariske krigere.
De var sofistikerte og utrolig dyktige folk.
Den mørke middelalderen er ikke lenger mørk.
-Er det sherry, kanskje? -Jeg vet ikke.
Drikke nå, eller kommer det en skål?
Hva gjør alle andre?
Artefaktene oppdaget her har blitt en nasjonal sensasjon.
Nå vet vel alle at de ble funnet i et kammer i et skip,
et gravskip bygd av eik.
Etter min mening er det den største og vakreste skatten av dem alle.
Tjueåtte meter lang, liggende fra øst til vest,
funnet og gravd ut av Mr. Basil Brown.
-Basil! -Mr. Brown!
Jeg beklager så mye.
Jeg trodde du ville være fornøyd med avgjørelsen.
Vi dør.
Vi dør og forfaller.
Vi lever ikke videre.
Jeg vet ikke om jeg er enig.
Fra det første menneskelige håndavtrykket på en hulevegg
har vi vært en del av noe varig.
Så… vi dør egentlig ikke.
Rory la dem ut i morges.
Det hadde jeg glemt.
Sett deg ned.
Jeg er sikker på at arbeidet ditt holder deg gående,
men det er ikke nok.
Livet er veldig flyktig.
Det har jeg lært.
Det har øyeblikk du burde gripe.
Det kunne ikke vært et bedre resultat, Mrs. Pretty.
-Hele Suffolk har vært på din side. -Ja.
Jeg så deg i bilen hennes.
Nevnte hun intensjonene sine?
Om teen?
Om skatten, mann. Hva planlegger hun?
Vi håper du er enig i at Ipswich Museum er perfekt.
-Vi prates en annen gang. -Ja, absolutt.
Hun stoler på deg.
Ikke la henne gi det til Ipswich. British Museum vil kjøpe alt.
Det er uvurderlig, så klart, men hun må være rimelig.
Ber du meg om å tale din sak?
Ta deg litt sitronkake, Mr. Phillips. Den er forfriskende.
Tusen takk for det du sa. Jeg kunne jublet.
Sønnen min har knyttet bånd.
Basil er også glad i ham.
Kanskje dere lar ham komme på besøk fra tid til annen.
Selvsagt. Veldig gjerne.
C.W. foreslår at vi kan dra på ballet.
Jeg tror du burde dra… uten meg.
Så… Vil du komme etter?
Jeg…
Jeg tror ikke det.
Nei.
Vi har begge en sti å følge, eller hva?
Og jeg har sett deg når du er lykkelig.
Du er ganske vakker.
Jeg er lykkelig med deg.
Jeg kan bli det.
Jeg tror det hadde vært veldig synd.
Stuart! Skal vi vente?
Kom, la oss dra.
Gå.
May,
funnstedet må gjøres trygt til fremtiden, så det ikke råtner mer.
Det er enda en ukes arbeid.
Ta farvel med den gamle jenta.
Ta vare på henne.
Vil du ikke bli over natten?
Jeg ser deg i neste uke.
Jeg polstrer skroget med sekkelerret
og dekker det med et lag med kvister
for å beskytte det fra vekten av jorden.
All jorden må tilbake.
Vi etterlater det slik vi fant det.
Jeg gir skatten til British Museum.
Som en gave.
Burde være der flest mulig folk enkelt kan se den.
Jeg har ikke sagt det ennå.
Jeg ville si det til deg.
Vel, det er litt av en gave.
Jeg vet ikke om noen har gitt en så stor gave som det.
De har visst ikke det.
Jeg sa også til Mr. Phillips at jeg forventet at ditt arbeid ble anerkjent.
Takk.
Styr den rolig, Mr. Brown.
Skal bli.
Vi nærmer oss enden av atmosfæren. Ser du det, mor?
Vi seiler inn i kosmos.
Ja, jeg ser det. Hvor er vi på vei?
Orions belte, for å ta med dronningen hjem.
Hvilken dronning?
Denne båten er hennes. Undersåttene ga henne skatten til hennes lange reise.
Og hun var trist da båten kom,
for hun visste at hun ville dra fra alle.
Og hun var redd for at de ikke ville klare seg uten henne,
men hun visste at hun måtte følge kongen opp til himmelen.
Så da dro hun…
…gjennom jorden og opp til kosmos.
Verdensrommet er underlig.
Tiden fungerer annerledes der oppe, og 500 år kan gå forbi på et blunk.
Så dronningen så tilbake på jorden.
Hun så at sønnen hadde blitt voksen, og at han var rompilot.
Hun visste at når han ville ta sin første reise opp til stjernene,
så ville hun være der for å møte ham.
I morges ga den britiske ambassadøren i Berlin
den tyske regjeringen den siste meldingen
som sa at med mindre vi hører fra dem innen 11:00,
så ville de forberede seg på å trekke tilbake troppene fra Polen,
og at vi ville gå inn i krig.
Jeg må si dere nå at vi ikke har mottatt en slik beskjed,
og at dette landet herved er i krig med Tyskland.
Dere kan tenke dere
hvor bittert det er for meg at min lange kamp for freden har mislykkes.
Regjeringen har lagt planer
om å fortsette arbeid i nasjonen
i dagene med stress og slit som venter oss,
men disse planene trenger deres hjelp.
Dere kan ta del i militærtjenesten
eller som frivillig.
I så fall må dere melde dere
i samsvar med instruksene som dere vil motta.
Det er ytterst viktig at dere fortsetter med jobbene deres.
Måtte Gud velsigne dere alle.
SUTTON HOO-SKATTEN TILBRAKTE ANDRE VERDENSKRIG
TRYGT I SKJUL I EN UNDERGRUNNSSTASJON I LONDON.
DEN BLE FØRST VIST FOR OFFENTLIGHETEN NI ÅR ETTER EDITHS BORTGANG.
BASIL BROWNS NAVN BLE IKKE NEVNT.
DET ER FØRST NYLIG AT BASILS UNIKE BIDRAG
TIL ARKEOLOGIEN HAR BLITT ANERKJENT…
…MED NAVNET HANS SKREVET VED SIDEN AV EDITHS
I BRITISH MUSEUMS PERMANENTE UTSTILLING.
BASERT PÅ ROMANEN AV JOHN PRESTON
Tekst: Ekaterina Pliassova