Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Țin minte bine ‎când am venit aici prima dată.
‎Mi se spusese că Forte dei Marmi e ‎un oraș rafinat de la malul mării.
‎Într-adevăr…
‎Parcă era dintr-o vedere.
‎Unde totul părea aranjat perfect.
‎Perdelele alb cu albastru ‎ale cluburilor de pe plajă.
‎Nisipul greblat.
‎Sunetul râsului ‎purtat de adierea vântului.
‎Și m-a izbit o anume atmosferă atemporală.
‎Bicicletele la apus, ‎trecând în liniște pe promenadă.
‎Un loc minunat pentru vacanța de vară.
‎Dar chiar și în Forte dei Marmi,
‎zilele se scurtează, ‎iar nopțile se lungesc.
‎Pe vârfurile Alpilor Apuani,
‎marmura albă sfărâmată face loc ‎unei mantale de zăpadă înghețată.
‎Întunericul devorează lumina.
‎Iar frica ne cuprinde.
‎Chiar și în Forte dei Marmi, ‎am învățat să ne protejăm.
‎Orașul însorit și senin…
‎pare acum gol.
‎Ca și cum ar fi evacuat.
‎Această poveste
‎e o poveste de iarnă.
‎CAMERA PAC-15
‎Ajutor!
‎Ce faci aici la ora asta?
‎E familia Clementi. ‎Vor să discute doar cu tine. Din Barbados.
‎Nu au nimic mai bun de făcut.
‎Sunt speriați de ceea ce au văzut ‎pe camera de la poarta lor.
‎Speram să dorm câteva ore în noaptea asta.
‎Ai spus că pot să te sun ‎pentru clienții importanți.
‎Ai făcut bine.
‎- Noapte bună, Emma! ‎- Culcă-te!
‎Voi încerca.
‎RIVER, ORLANDA, DELLA VALLE, CLEMENTI
‎Domnule Clementi!
‎- ‎Ai ajuns la casă? ‎- ‎Da, sunt aici.
‎Și? E totul bine?
‎Camerele de perimetru sunt în regulă.
‎- Da, dar… ‎- Nu e niciun semn de spargere.
‎Precum îți spuneam, fata părea în pericol.
‎O fi văzut pe cineva cu intenții necurate ‎în zonă.
‎Au invadat țara. ‎Nu mai ești niciunde în siguranță.
‎Da, dar nu putem spune dacă e un imigrant.
‎- ‎Te rog, verifică oricum! ‎- Bine, o voi face.
‎Mulțumesc, Santini.
‎O zi bună!
‎De fapt, aici e miezul nopții.
‎Oricum, vă mulțumesc.
‎- Te salut, Santini! ‎- La revedere!
‎Ce dracu' face ăsta?
‎Ce dracu' faci?
‎FAVORITE
‎- Bună seara, Santini! ‎- Bună seara!
‎Am un șofer băut ‎între străzile Volta și Carrare.
‎Numărul e Palermo, Imola, 55388.
‎Trimitem pe cineva imediat.
‎Mulțumesc.
‎Nu mai e nevoie.
‎Ești sigur?
‎Da, mă ocup eu. Pa!
‎- Ce e, dobitocule? ‎- Dario!
‎Te cunosc?
‎O cunosc pe mama ta.
‎Urcă! Nu poți conduce așa. Te duc acasă.
‎Încet.
‎Rahat…
‎Ce a făcut?
‎- Ne reglăm conturile mai târziu. Intră! ‎- Ce conturi?
‎Conducea beat.
‎Din fericire, l-am văzut eu.
‎Mă tem că e mai mult decât alcool.
‎Tu ce căutai pe-acolo la ora asta?
‎Și-a pierdut un miliardar pisica?
‎Mașina e pe strada Volta.
‎Mulțumesc, Roberto.
‎- Noapte bună! ‎- Da.
‎Mă bucur că te-am văzut.
‎Dario?
‎Dario, deschide!
‎Dario!
‎Dario, deschide!
‎Dario…
‎Bună dimineața!
‎Pe cine păcălești?
‎Și Angela știe că n-ai fost aici aseară. ‎S-a întors la trei.
‎Într-o zi de luni.
‎Nu mai există reguli în casa asta.
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Da.
‎Clienții tăi, antropologii…
‎știu că, atunci când nu poți dormi aici, ‎te duci să „nu dormi” la ei?
‎Sunt în Africa de Sud, pentru o vreme.
‎Unde era Angela?
‎PENTRU PRIMAR
‎Dacă te interesează, întreab-o ‎sau urmărește-i telefonul!
‎Ți-am spus. Nu vreau ‎să-i instalez porcăria aia pe telefon.
‎- Să-și poată trăi viața. ‎- Bine.
‎- Ascultă… ‎- Bine.
‎Ești pe prima pagină cu Pilati.
‎PILATI O SUSȚINE PE RAFFAELLI
‎Grozav! Am uitat complet.
‎Uite ce fericită e! Bună ziua!
‎Bună ziua, domnișoară!
‎Noi facem bine. Dar tu?
‎- Zi ceva! ‎- Angela!
‎Ai întârziat. Am zis să nu mai faci asta ‎în timpul săptămânii, când ai școală!
‎I-am spus deja mamei.
‎Îmi făceam temele la Ginevra ‎și am adormit.
‎Tu unde ai fost?
‎E târziu, plec.
‎- Fără telefon pe bicicletă! ‎- Îmi spui de zece ori pe zi.
‎Ai văzut-o pe mama pe prima pagină?
‎Angela, ai văzut? Mama e pe prima pagină.
‎Nu a auzit, se grăbea.
‎Chiar dacă a făcut-o, ce-i pasă?
‎Vine cineva căruia îi pasă.
‎Matteo!
‎- Ce mai om! ‎- Ia astea de aici!
‎Nu dă bine, nu? Haide, pleacă!
‎Te rog, ia somniferele alea! ‎Arăți ca un vampir.
‎- Medicamentele alea mă înnebunesc. ‎- Și așa ești normal?
‎Bună dimineața!
‎Matteo…
‎Felicitări pentru prima pagină!
‎- Mulțumesc. Vezi ce bine arată? ‎- Da.
‎Iată noua versiune!
‎- Bine. ‎- De data asta o să-ți placă.
‎Am schimbat și muzica.
‎- Uite! ‎- Marea. Frumos!
‎Perfect!
‎Filmare panoramică.
‎- Cu Forte. ‎- Asta e partea rea.
‎Sunt încordată.
‎Nu e adevărat!
‎Într-o lume amenințată, un vot pentru mine ‎e un vot pentru un viitor mai sigur.
‎- Arăți grozav. ‎- Dar râd prea mult.
‎Ghici cine ni se alătură ‎la strângerea de fonduri de la Pilati!
‎Cine?
‎Marcello…
‎Ferrario.
‎- Miliardarul? ‎- Da.
‎- Ce drăguț! Uimitor. ‎- E super.
‎Echipa lui de securitate m-a sunat deja. ‎Ia și asta!
‎Dl Santini se va ocupa de asta?
‎Nu. Mă ocup eu.
‎- Bun. Să mergem! ‎- Să mergem!
‎PENTRU UN ORAȘ MAI SIGUR
‎FORTE DEI MARMI
‎MARINA DI PIETRASANTA
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎- Ce faci aici? Nu ești în tura de noapte? ‎- Voiam să-ți arăt ceva.
‎Ce?
‎Asta a înregistrat aseară ‎camera lui Clementi.
‎La naiba!
‎Ce clienți locuiesc pe strada aia?
‎De ce? Nu e arhivată filmarea?
‎Ba da, arhivăm filmările ‎tuturor camerelor de supraveghere.
‎Indiferent dacă plătesc sau nu.
‎N-am dormit deloc azi-noapte.
‎De ce ții haina pe tine? Ți-e frig?
‎Urăsc iarna!
‎- Uite ce buni suntem la ce facem! ‎- Cei mai buni.
‎Uite!
‎Așa!
‎Pe cine arestează?
‎Nu văd.
‎Futu-i!
‎Ce e?
‎E Walter.
‎Ea e fiica lui, Maria.
‎Spezi.
‎Era tehnicianul meu.
‎Cel mai bun de pe piață.
‎Cine e tipul care înregistrează?
‎Walter…
‎BIBLIOTECĂ ‎CURSURI DE SCRIERE CREATIVĂ
‎Înainte să vă încânt ‎cu cuvintele mele de înțelepciune,
‎am niște vești proaste.
‎- Colega voastră Maria Spezi e la spital. ‎- Doamne! Ce s-a întâmplat?
‎- O fi călcat pe o sticlă de-a tatălui ei. ‎- Vă rog!
‎În fine, Maria e bine. Nu e grav. ‎Acum, să trecem la treabă!
‎Angela! Am rămas la mărul discordiei.
‎- Ești gata? ‎- Nu. Nu încă.
‎Trebuie ca tata și mama să stea ‎în aceeași cameră peste zece secunde.
‎Dle profesor!
‎Scumpo…
‎Nu știu cum să-ți mai spun.
‎Eu nu sunt profesorul vostru.
‎Faceți istorie, matematică, geografie ‎în altă parte, cu alții.
‎Aici, eu vă învăț să căutați adevărul.
‎Fără cenzură.
‎Nu e adevărul de la TV ‎sau de pe rețelele de socializare.
‎Eu sunt aici…
‎ca să încerc să vă învăț ‎cum să faceți viața interesantă pe hârtie.
‎Dacă supraviețuiți agenților, ‎publiciștilor, editorilor și altora.
‎Telefoanele!
‎Din țărână sunt.
‎În țărână se vor întoarce.
‎Punem aceste telefoane ‎în locul lor de odihnă temporar.
‎Să nu uitați ‎că nimic nu părăsește acest loc sacru!
‎Deci, vă rog,
‎fără judecăți ‎și fiți sinceri până la capăt!
‎Ginevra, haide!
‎Sunt numai urechi.
‎Titlu provizoriu:
‎L-au prins!
‎„L-am văzut prima dată ‎pe partenerul tatălui meu,
‎Volmaro,
‎când aveam șase ani.
‎După zece ani, eram Lolita lui.
‎El era răzbunarea mea ‎împotriva părinților.
‎Era nesătul.‎”
‎Mamă!
‎„‎Nesătul.
‎Dar nu era vorba despre futut, ‎ci despre a te juca cu mintea oamenilor.”
‎Angela, poți face și mai mult zgomot?
‎Scuze, dar sunt singura care crede
‎că punctul de vedere al naratorului este ‎lipsit de empatie?
‎Dle profesor, aceasta e trauma mea.
‎Nu vreau să aud acest gen de jigniri.
‎Ai dreptate.
‎Nici nu ar trebui.
‎Continuă, te rog!
‎„Nu ne puteam ascunde mereu.”
‎- Enzino! ‎- Salut!
‎- Domnul paznic. ‎- Ce faci?
‎- Bine. Tu? ‎- Bine. Ascultă…
‎Cine e tipul care filma? Domenichetti?
‎De ce? Cazul e închis.
‎E vinovat, a mărturisit. Uită-te la dosar!
‎E Rizieri, vecinul lui Spezi. L-a reclamat ‎pe Spezi că era beat și făcea scandal.
‎Se temea pentru fată.
‎Spune că se certaseră rău ‎cu câteva ore mai devreme.
‎Să revii la normal e un urcuș anevoios.
‎„Urcuș?”
‎Nu toți reușesc.
‎Maria!
‎Pe o scară de la unu la zece, ‎cât de rău doare?
‎Unsprezece.
‎O luăm mai ușor la început. Deci…
‎Poți să-ți miști degetele așa?
‎Bun. Și invers.
‎O să-ți verific mobilitatea.
‎Ușor, lasă brațul moale!
‎Au!
‎Să încercăm din nou! Dă-i drumul!
‎Au!
‎Maria!
‎Ai umărul dislocat.
‎Dacă continui asta, ‎riști să pierzi și mobilitatea brațului.
‎Trage tare acum și va fi mai ușor pe urmă.
‎BAKERY ‎DULCIURI, PATISERIE, TORTURI
‎Bună!
‎Haide! Mușcă din fructul interzis!
‎- Am făcut-o deja. ‎- Fă-o din nou!
‎Pentru asta, ‎ai nevoie de cineva de vârsta ta.
‎Ești prea nesătulă.
‎„Nesătulă”? Poftim?
‎Nu îndrăzni să mă compari cu Ginevra!
‎Noi avem o relație adevărată.
‎Da, dar am de lucru.
‎Ce anume nu merge?
‎Duminică seară ai venit târziu.
‎Nici nu m-ai lăsat să dorm aici. ‎Unde naiba ai fost?
‎Vorbești ca fosta mea soție. ‎Nu degeaba ne-am despărțit.
‎Știu. Iartă-mă!
‎Nu vreau să te încorsetez.
‎Dar simt că e ceva în neregulă. ‎Vreau doar să te ajut.
‎Ascultă…
‎Mă înnebunește presiunea ‎cu porcăria asta de carte.
‎Nu știu dacă o termin. ‎Dacă ești aici, n-o voi face.
‎Așa că, te rog, dă-mi o săptămână ‎și pe urmă sunt al tău. Dar acum, pleacă!
‎Te implor!
‎Tot nu mi-ai răspuns. ‎Unde ai fost duminică seara?
‎- M-am plimbat cu mașina. ‎- De ce?
‎- Căutam ceva. ‎- Ce?
‎Nu știu, ceva. O muză.
‎Oricum, târfa aia Ginevra a postat ‎o poză cu tine.
‎Măcar arăt bine în ea?
‎Foarte tare! E în curtea școlii.
‎Toți ar muri dacă ar ști.
‎Nu trebuie să afle niciodată.
‎Niciodată!
‎Mă doare.
‎Mă doare!
‎Ce e asta?
‎Sincronizez sunetul ‎din telefonul lui Domenichetti.
‎E vina mea!
‎Ce tragică e povestea asta cu Spezi!
‎Nu putea pica ‎într-un moment mai bun pentru tine.
‎Asta e o lovitură sub centură!
‎Ești tare drăguță astă-seară.
‎- Da? ‎- Da.
‎Mă întreb dacă e pentru eveniment ‎sau pentru Pilati.
‎Dacă n-aș fi căsătorită, ‎aș fi foarte atrasă de el.
‎Nu e adevărat. Ești căsătorită, ‎dar tot ești atrasă de el.
‎Înțeleg.
‎E opusul meu. ‎E ceea ce eu nu voi fi niciodată.
‎Un bărbat bogat și elegant.
‎Bogat.
‎Poate în alt univers.
‎Am ajuns.
‎Încearcă să nu te distrezi prea mult!
‎Și, te rog, nu uita ‎să nu-i dai mâna lui Pilati!
‎Ce-i cu chestia asta cu lipsa atingerii?
‎Înțeleg că bogații își permit ‎să aibă orice fobii, dar…
‎O relație fără atingere nu e o relație.
‎Nu neapărat.
‎Bună seara!
‎- Bună seara! ‎- Bună seara!
‎Ce elegant ești, Carlo!
‎Bună seara!
‎- Curzio… ‎- Claudia.
‎Vezi ce mulți au venit? ‎Toți cei care contează sunt aici.
‎- Incredibil! ‎- Datorită ție.
‎Datorită ție!
‎Roberto, uită-te la soția ta astă-seară! ‎În lumina asta, e…
‎ca ‎Venus de Medici‎.
‎Delicată pe dinafară, ‎tare ca marmura pe dinăuntru.
‎Ești un om norocos, Roberto.
‎Întotdeauna am crezut asta.
‎- Discursuri, în cinci minute. ‎- Da.
‎Miliardarul Ferrario e aici.
‎Matteo, te rog! „Ferrario” e suficient.
‎- Un whisky, vă rog! ‎- Roberto.
‎Ți-o prezint pe Camilla, ‎noua mea clientă americană.
‎A cumpărat o casă pe Via Gorizia.
‎La timp, dacă zvonurile sunt adevărate.
‎Ce zvonuri?
‎Dacă Marcello Ferrario va investi,
‎ne așteptăm ca valoarea caselor ‎să crească cu cel puțin 20%.
‎Știi că Ferrario nu trebuia să fie aici ‎în această seară?
‎Nu avem voie să facem poze, ‎nici măcar cu telefonul.
‎Doamne ferește ‎ca un progresist ca el să fie văzut
‎cu un candidat de dreapta!
‎Te plictisim?
‎Da.
‎Nu, glumeam.
‎Sufăr de insomnie. ‎N-am dormit de câteva nopți.
‎Săracul!
‎Iei ceva?
‎Altfel, riști să ai halucinații.
‎Știu.
‎În primul rând,
‎fără alcool!
‎Doamnelor și domnilor, ‎vă pot reține atenția?
‎Vă cunosc și știu că, pentru mulți ‎dintre voi, Forte dei Marmi o a doua casă.
‎Ba chiar o a treia sau a patra.
‎Dar Forte e, mai presus de toate, un loc…
‎care ne e drag tuturor.
‎Să nu ne spună nimeni că nu-l merităm, ‎fiindcă ne enervăm.
‎Domnilor!
‎Următorul nostru primar, sau mai bine zis, ‎prima primăriță
‎și cel mai bun primar de până acum, ‎vă garantez.
‎Claudia Raffaelli, ‎pentru un Forte dei Marmi mai sigur.
‎Mulțumesc!
‎M-am născut în Forte dei Marmi.
‎Am crescut aici.
‎Fiica mea s-a născut și a crescut aici. ‎Și aici vreau să îmbătrânesc.
‎Când eram mică, mă plimbam pe unde voiam.
‎Străzile erau sigure.
‎Nu aveam de ce să ne temem.
‎Ne lăsam ușile descuiate.
‎Gândiți-vă la asta!
‎Nu se numesc degeaba „invadatori”.
‎Sau indezirabili.
‎Și să nu uităm…
‎cât de multe îi datorăm colonelului Mori…
‎pentru faptul că valul recent ‎de furturi și jafuri e sub control.
‎Știți,
‎un eveniment dramatic…
‎ca cel care ne-a afectat
‎duminică dimineața devreme,
‎cu acea biată tânără,
‎e un exemplu perfect.
‎A fost atacată de cineva ‎în care avea de încredere.
‎Intri?
‎Vrei un vampir ‎care se plimbă prin casă la ora 3:00?
‎I-ai cucerit pe toți astă-seară.
‎Claudia?
‎E târziu, ce e?
‎Târfa aia și-a schimbat povestea. ‎Spune că totul s-a petrecut la Pilati.
‎- Ce? ‎- Dar nu e adevărat.
‎Nu te teme, el nu era acolo, ‎ci la Milano. Casa era goală.
‎Nu asta e problema. ‎Problema e una de imagine.
‎Rezolvă tu, te rog!
‎Și cât mai repede. Da?
‎Bine‎.
‎E prea strân‎s?
‎Stai să o slăbesc puțin.
‎Așteptați!
‎Să-ți văd mâna… Partea cealaltă.
‎Roberto, spune-i soției tale ‎să nu-și facă griji!
‎Fata își protejează tatăl, e clar.
‎Când n-a mai fost sedată, ‎a văzut că e arestat și s-a panicat.
‎Acum zice că s-a întâmplat la Pilati, ‎că a băut mult, că mai era acolo un băiat.
‎Ce băiat?
‎Nu știe. I-a uitat numele, ‎în mod convenabil. E făcătură.
‎Inventează totul.
‎Spezi a fost deja aici.
‎Era beat, confuz, a și rezistat,
‎dar a mărturisit la locul faptei, ‎să nu uităm.
‎Sunt și droguri la mijloc?
‎Testul a fost negativ. A ieșit ‎doar ce i-au dat la spital pentru durere.
‎- Unde e Walter acum? ‎- L-au eliberat.
‎Dacă fiica lui nu vrea să facă plângere…
‎Stai liniștit! ‎O trimitem acasă cu un asistent social.
‎- Te ocupi, Alessandro? ‎- Scuze!
‎Da, sigur.
‎Am pierdut un pariu cu mine însămi.
‎Ce pariu?
‎Credeam că nu te mai văd încă un an.
‎Ascultă… Ai recuperat mașina lui Dario?
‎Da.
‎Trebuie să vorbesc cu el. Știi unde e?
‎- Dacă ar face ceva rău, mi-ai spune? ‎- Desigur.
‎Lucrează la restaurantul Gilda.
‎Bine. Ne mai vedem.
‎- Pa! ‎- Bine.
‎Dario n-a mai apărut ‎de cinci, șase săptămâni.
‎A spus de ce?
‎Ne descurcăm bine și fără el.
‎Mersi!
‎Dacă dai de cretinul de Dario, ‎spune-i s-o sune pe Letizia!
‎Ca să pot să nu-i răspund.
‎Maria, tu unde dormi?
‎La etaj.
‎Și dumneavoastră unde dormiți?
‎Acolo.
‎Aveți o slujbă ca să vă întrețineți fiica?
‎Da.
‎Bine, atunci. Ești sigură?
‎Da. De ce mă întreabă toți același lucru?
‎Sunt bine aici.
‎Bine.
‎Eu plec. Poftiți!
‎Acestea sunt pentru durere. E important ‎să le ia exact cum i-a prescris doctorul.
‎Pa, Maria!
‎Îmi pare rău! ‎Putem vorbi despre cele întâmplate.
‎N-am chef acum.
‎Nu-ți face griji! ‎Le-am zis că n-ai avut nicio legătură.
‎Maria! Ascultă…
‎O să-mi reabilitez numele, o să vezi! ‎Nu ne mai pot trata așa!
‎Ai adormit!
‎Dar te pot ajuta.
‎- Santini, e totul în regulă? ‎- A adormit.
‎Santini, e verde. Du-te unde te duceai!
‎Roberto. Insomnia…
‎noaptea, întunericul, ‎reprezintă o nouă perspectivă.
‎- Trebuie s-o accepți! ‎- Du-te dracu', vrăjitoareo!
‎E dintele putred din zâmbetul frumos ‎afișat de Forte dei Marmi.
‎Nici nu vă imaginați ‎de când aștept acest moment!
‎E superbă!
‎Minunată.
‎- Mergem? ‎- Da!
‎La exterior, mă gândeam ‎la camere cu senzor termic.
‎Poluare zero și senzori de mișcare.
‎Au un sistem de recunoaștere facială ‎foarte precis.
‎Pot recunoaște pe oricine: ‎prieteni, dușmani,
‎indezirabili.
‎Orice cerere ați avea, răspunsul e „da”.
‎Azi, poți face orice cu tehnologia.
‎N-a fost niciun viol, n-a murit nimeni, ‎nu-s oase rupte, toate himenele-s intacte.
‎A fost doar o ceartă în familie.
‎Sunteți în domeniul potrivit.
‎Da, dragul meu Marcello.
‎Oamenii ca noi sunt ținte. ‎N-ai ce face, lumea s-a schimbat.
‎Iar noi, ca ținte, nu ne mai permitem ‎să avem milă de cei rămași în urmă.
‎Marcello!
‎Nu vreau o fortăreață.
‎- E frumos fiindcă e central. ‎- Asta contează.
‎Vrea să fie Prada și Gucci la doi pași.
‎Mergem?
‎Pot să-ți citesc cartea?
‎Încă nu e gata.
‎De data asta, vreau să avem orgasm ‎exact în același moment.
‎Nu vreau să orgasm până nu ai și tu.
‎Angela, ce dracu'…
‎Simt că nu mă mai dorești ca înainte.
‎M-am gândit că poate asta…
‎Despre ce naiba vorbești?
‎Am 40 de ani, nu 70.
‎Chiar crezi că asta e problema?
‎Că soluția e o pastilă albastră?
‎Doamne! Ce imatură ești!
‎- Ce păcat, nu? ‎- Ce?
‎Că ai nevoie de nemernicii ăia ‎ca să fii aleasă.
‎- Face parte din joc. ‎- „Joc”?
‎Da.
‎„Toate himenele-s intacte.” Frumos!
‎- Mă întreb cum dracului e posibil. ‎- Ce?
‎- Să ți se rupă de ce a pățit Maria. ‎- Era o glumă, Roberto.
‎- O glumă? ‎- Da, o glumă.
‎Fata aia se teme pentru viața ei ‎și noi glumim?
‎Eu mă gândesc întruna ‎că i se putea întâmpla și Angelei.
‎Dar nu i s-a întâmplat.
‎Și mă voi asigura că nu se va mai întâmpla ‎niciodată nimănui.
‎- Da, sigur… ‎- Da, sigur?
‎Incredibil!
‎Să vorbim despre tine!
‎Ia spune-mi! Te mai vezi cu Elena?
‎Nu.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Nu. Și astea…
‎- Pilulele astea albastre ale cui sunt? ‎- Ale mele, nu.
‎- Nu sunt ale tale? ‎- Nu.
‎Nici ale mele! „Musculus 5.”
‎Claudia, am 40 de ani, nu 70. ‎N-am nevoie de ele.
‎Desigur, tu ești prea performant…
‎- Unde le-ai găsit? ‎- Acasă. Unde altundeva?
‎Trebuie să fie o chitanță, ‎o factură. Verifică!
‎- Mă uit în poșetă. ‎- Sau o comandă online.
‎Uite! Am găsit.
‎Sperai tu să nu găsesc, dar…
‎Sunt ale Angelei.
‎La ce îi trebuie?
‎Și nu e ilegal? E minoră. Cine i le-a dat?
‎Doamne! Cu cine se culcă?
‎Se culcă cu un bătrân?
‎Doamne, familia asta se destramă!
‎Nu mai vorbim între noi.
‎Suntem ca niște colegi de apartament…
‎și asta e tot.
‎Ești nebună.
‎Nu era la închisoare?
‎Superlux, doar în Forte dei Marmi!
‎Doamne, fetelor!
‎E nebun.
‎Vine aici?
‎Sper că nu.
‎Doamne!
‎- Ce faci? ‎- E nebun!
‎Micuță Chiara, ești neschimbată.
‎Fetelor…
‎Și tu?
‎Mai ții minte când veneai
‎la ziua Mariei, ‎iar soția mea făcea pandișpan?
‎Ai mâncat cam mult.
‎Ce s-a întâmplat cu toată lumea?
‎Nu știu. Cine știe!
‎În fine…
‎Nu…
‎Ăsta e din septembrie. ‎E de după arestarea din aprilie.
‎În septembrie, au tras în mine cu pistolul ‎cu electroșocuri, când mă relaxam în parc.
‎Acum, poliția și carabinierii arestează ‎pe toată lumea.
‎„Un viitor mai sigur”?
‎Nu pentru mine, eu sunt un număr ‎dintr-o statistică. Toți o știu.
‎255 DE APRECIERI ‎SUPERLUX, DOAR ÎN FORTE DEI MARMI
‎- Ai văzut asta? ‎- Ce?
‎Un mesaj de Angela: „Reuniune de familie, ‎mâine la trei după-masă.
‎Nu vă puteți scuza.” Ce o plănui?
‎Vom afla mâine.
‎Nu vă puteți scuza…
‎Vestea bună e că, din cinci proprietari ‎ai Villei Casamora,
‎au acceptat patru.
‎Doar unul dintre frați e încă reticent.
‎De ce?
‎Vrea mai mult de o cincime.
‎Bravo lui! Dar joacă la cacealma.
‎- Sincer, așa cred. ‎- Continuați! Nu mă băgați în seamă!
‎Acum, să trecem la contract!
‎- Eu sunt. ‎- Bună!
‎Avem o discuție de terminat, nu?
‎Da…
‎Da.
‎Dacă găsești tu un loc, eu îmi fac timp.
‎- Când? ‎- În seara asta?
‎Sunt aproape sigură că pot găsi o dădacă.
‎Sper că nu te aștepți ‎să am eu grijă de Federico!
‎Sigur că nu, Dario. ‎Ar fi inuman să-ți cer așa ceva.
‎Merge la Ugo.
‎De ce n-ai zis că ai demisionat?
‎Îmi urăsc viața. Ne vedem diseară?
‎Sigur. Îți scriu mai târziu.
‎- Bine. ‎- Pa!
‎Cine era?
‎Emma.
‎Voia să treacă la tura de zi.
‎- Ți-am adus cafea. ‎- Mersi!
‎Futu-i!
‎„Condiții de vânzare.
‎Vânzarea se face ‎conform următoarelor condiții.”
‎Vă explic eu mai târziu…
‎„Proprietățile în cauză…
‎sunt și vor fi, până la data ‎contractului final de vânzare…”
‎Trebuie să vă spun.
‎„…libere de ipoteci…”
‎- Nu! ‎- Nu-l atinge!
‎Nu-l poți atinge!
‎Nu trebuie să fie atins, e clar?
‎- Nu am vrut. ‎- Îmi pare rău.
‎Pentru mine, atingerea… ‎e ca și cum ai mânca carne moartă.
‎Curzio, îmi pare rău! Sunt îngrozită.
‎Incredibil!
‎- Eu am terminat. Plec. ‎- Bine…
‎La revedere!
‎Ești un tâmpit, Dario!
‎Iar ea e Maria.
‎Bravo, toastați!
‎Așa! Bravo, Pilati!
‎ȘTERS ‎REFORMATAT
‎De ce s-au reformatat ‎unele camere interioare de la Pilati?
‎Or fi fost oamenii lui Ferrario.
‎Ai lui Ferrario? Cine i-a autorizat?
‎Soția ta.
‎De ce au dispărut din iCloud ‎arhivele camerelor perimetrale?
‎Le-a dat acces complet. Ca să șteargă ‎toate dovezile prezenței lui Ferrario.
‎Acces complet?
‎Pentru strângerea de fonduri! ‎Au dispărut și înregistrările din birou.
‎De ce? Fiindcă a fost Ferrario acolo! ‎Toți am fost.
‎De asta au dispărut.
‎Scuze! Claudia mi-a zis ‎să nu te deranjez cu chestiile alea.
‎Nicio problemă. Scuză-mă!
‎A făcut bine Claudia.
‎A făcut bine.
‎- Îl urăsc pe Ugo. ‎- Termină!
‎- Nu e adevărat. ‎- Ba da!
‎Bună! Ce faci?
‎- Mersi! Rămân datoare. ‎- Cu plăcere.
‎Fii cuminte, scumpule! Te iubesc!
‎Ce e?
‎E nocturnă. Ca tine.
‎- E conștiința mea. ‎- Nu în seara asta.
‎E vreo cameră ascunsă, Santini?
‎Ne mai spionează cineva?
‎Camerele termice pot detecta excitarea?
‎- Da, cu siguranță. ‎- Da.
‎Da, Federico.
‎Vin, nu-ți face griji. ‎Sunt practic în mașină.
‎Bine?
‎Elena!
‎Elena…
‎Elena!
‎- Unde te duci? Ce e? ‎- A sunat Federico, disperat.
‎Nu voia să meargă la Ugo, l-am forțat.
‎Ce fel de mamă sunt?
‎Vezi de ce n-o pot face? ‎Greșesc, îmi pierd capul.
‎Îmi pare rău, dar e o greșeală, ‎și nu mai am timp să greșesc.
‎O greșeală? ‎Relația noastră a ajuns o greșeală?
‎Ai zis că avem o discuție de terminat.
‎Bine ai zis.
‎Știi, când…
‎Când ne-am despărțit, mi-am jurat
‎că, dacă nu te puteam avea, ‎nu-mi voi mai dori altceva.
‎Și exact asta am și primit.
‎Nimic.
‎N-am mai permis nimănui să mă facă ‎să mă simt viu, cum mă simțeam cu tine.
‎Acum am devenit un bărbat de rahat, ‎fără chip și fără trăsături.
‎Uită-te la mine! Vezi în ce hal sunt. ‎Un fiu mă urăște, altul nu stă fără mine.
‎- Lasă-mă să vorbesc cu Dario! ‎- Nu, mă descurc.
‎Era la Pilati ‎în noaptea în care a pățit-o Maria.
‎De ce îmi spui acum,
‎după ce am făcut amor?
‎Doamne!
‎Am spus că nu va mai fi așa.
‎Îți zic acum fiindcă doar acum cred ‎că poate fi vinovat.
‎Vreau să-i vorbesc înainte s-o facă alții. ‎Nu am niciun motiv să renunț la asta.
‎E sus. Nu te las singur. ‎Vreau să fiu și eu de față.
‎Duminică seară, când te-am găsit…
‎erai beat?
‎Unde ai fost?
‎Duminică?
‎Băusem cu un amic la un bar din Sarzana.
‎- De ce-ți pasă? ‎- Fiindcă nu e adevărat.
‎Erai acasă la Curzio Pilati.
‎Nu-i așa?
‎Așa e.
‎Duminică, da.
‎Lucrez pentru el acum. Și?
‎Fac mici comisioane, mai ales noaptea.
‎Supraveghez niște chestii… ‎Ca un soi de paznic.
‎Eu te iubesc,
‎dar doar un nebun te-ar angaja ‎să supraveghezi ceva.
‎De asta nu-i spun niciodată ‎mamei mele ce fac.
‎Unde l-ai cunoscut pe Pilati?
‎- E un interogatoriu? ‎- Da!
‎La Bagno Gilda. Ia mereu prânzul acolo.
‎Uite… Îmi dă de trei ori mai mult ‎și e mult mai bine decât să curăț nisip.
‎Bine.
‎Și camera?
‎- Camera? ‎- Pe care ai smuls-o din zid.
‎Înțeleg…
‎Tu te culci acum cu mama
‎și asta îți dă dreptul să faci pe tatăl ‎cu mine, dar nu merge așa.
‎Dario!
‎Am spart camera ‎fiindcă m-a concediat fără motiv.
‎E un tip ciudat.
‎Și Maria Spezi? Ea de ce era acolo?
‎Deci?
‎Bine…
‎Pilati și un tip au găsit-o rătăcind.
‎- Ce tip? ‎- Nu știu. Un tip.
‎Încerca să intre ‎în biserica de pe Via Trento. Plângea.
‎- Și au pus-o să urce în mașină. ‎- Ce mașină?
‎- A lui Pilati. ‎- Și a urcat, pur și simplu?
‎Nu. Evident că nu.
‎Îl cunoștea pe tipul ăla, și el pe ea.
‎Era foarte agitată.
‎Nu știu de ce.
‎Am băut, ne-am îmbătat, mai ales ea.
‎Apoi i-am făcut cafea.
‎- Cafea? ‎- Da, cafea.
‎- Chestia cu cafeaua e adevărată. ‎- Vezi?
‎Am încercat s-o trezesc pe fată ‎și am plecat direct acasă.
‎Jur.
‎Și eu regret că a pățit ceva rău.
‎Dar, indiferent ce i s-a întâmplat, ‎eu nu știu nimic.
‎Biserica de pe Via Trento.
‎Toate la timpul lor.
‎Încetișor.
‎UNDE EȘTI? ‎AVEM O ÎNTÂLNIRE DE FAMILIE!
‎- Rahat! ‎- Unde te duci?
‎Am uitat ceva.
‎Ai întârziat. ‎Ți-am scris, nu te uiți la telefon?
‎Era trafic.
‎Deci…
‎Eseul meu se numește „Mărul discordiei”.
‎Mamă, știu deja că nu-ți va plăcea.
‎E momentul adevărului ‎despre cele întâmplate în familia asta.
‎Mai precis, cele întâmplate ‎în familia asta când aveam șapte ani.
‎Bine…
‎De ce e chestia asta un măr al discordiei ‎pentru voi?
‎Nici nu puteți vorbi despre asta.
‎Fiindcă…
‎Fiindcă a fost îngrozitor.
‎A fost cea mai urâtă zi din viața mea.
‎Te-am pierdut zece minute în parc.
‎Au fost zece minute de angoasă.
‎Zece minute de agonie.
‎Apoi te-am găsit în spatele unui carusel.
‎Împreună cu nenorocitul de Walter Spezi, ‎care te molesta.
‎Avea penisul afară, spermă pe pantaloni…
‎Claudia…
‎Din fericire, tatăl tău l-a oprit.
‎- Poftim. Mulțumită? ‎- De ce nu-mi amintesc?
‎Fiindcă ai fost traumatizată.
‎Fiindcă mintea te apără și uită.
‎Țin minte doar un doctor ciudat, ‎care-mi arăta niște păpuși…
‎Psihiatrul care te ajuta să te vindeci.
‎- Și Spezi de ce nu e condamnat? ‎- Bună întrebare!
‎Bună întrebare!
‎O să văd. Mă ocup eu acum.
‎Și de data asta, va plăti.
‎Mamă! A plecat.
‎Știi că nu se poate vorbi cu ea ‎despre asta.
‎Perfect!
‎- Nici tu mă poți ajuta? ‎- Îți pot spune că era pipi, nu spermă.
‎Apropo de adevăr în familie, să-mi spui ‎ce e cu pilulele albastre. Stai aici!
‎Claudia!
‎L-am concediat pe Spezi ‎și tot nu e suficient?
‎Nu! Nu este.
‎Nu înțeleg de ce îi investighezi pe toți, ‎dar refuzi sistematic
‎să vezi ce e cu fiica noastră ‎și ce ne ascunde!
‎- Poate nu vreau să știu. ‎- Da, clar.
‎Angela!
‎De câte ori ți-am promis ‎că n-o voi face niciodată?
‎De multe ori.
‎Să încercăm data nașterii.
‎Atunci, data nașterii scrisă invers.
‎Ce poate fi? O adresă.
‎Nu-mi spune că ești atât de…
‎N-ai învățat nimic de la mine…
‎Cinci, opt, trei,
‎zero, doi, patru.
‎ANGELA S. TELEFON
‎Pe unde-ai umblat?
‎Luni…
‎acasă și la școală.
‎Marți…
‎Asta unde e?
‎Ce e ‎Bakery‎?
‎Unde te-ai dus?
‎CAPRIGLIA ‎ZONĂ REZIDENȚIALĂ
‎Calmează-te…
‎„Iubirea mea!”
‎Cine dracu' e tipul ăsta, Angela?
‎Cine e? Cine dracu' e?
‎AMINTIRI
‎„Vacanță. Prieteni.”
‎Nu…
‎Cum merge cu scrisul?
‎Încerc să întrevăd adevărul ‎printr-o ceață de amintiri contradictorii.
‎Cum m-ai găsit?
‎Nu-mi vine să cred… M-ai spionat!
‎- Ziceai că n-o vei face! ‎- Cine e idiotul ăsta?
‎- Ce căutai la Milano cu el? ‎- Nu e idiot.
‎- E profesorul meu. ‎- Profesorul?
‎La Milano, avea o întâlnire importantă ‎cu agentul său literar.
‎Avea o întâlnire importantă?
‎Cum ai ajuns să te culci cu el?
‎Vrei adevărul? În regulă.
‎Nu merg la facultate. ‎Plec cu Stefano la Milano.
‎- Nu pleci nicăieri, Angela. ‎- Nu înțelegi!
‎Scrie un roman ‎care probabil va avea mare succes.
‎- Tu crezi prostiile astea? ‎- Ce prostii? Caută-l pe Google!
‎Stefano Tommasi. E scriitor.
‎A scris o carte ‎pe care oamenii o cumpără și o citesc.
‎Fă ce vrei!
‎Dar și eu trebuie să fac ceva.
‎Trebuie să merg la carabinieri
‎și să le zic că în seara aceea ‎profesorul tău era cu Maria la Pilati.
‎Nu inventez, am dovezi. Îmi pare rău.
‎Te urăsc!
‎Habar n-ai ce înseamnă să fii îndrăgostit!
‎Nu știi nimic despre iubire!
‎Maria…
‎Ne-ai zis că, în seara aceea, ‎în casă mai erau doar Pilati și un băiat…
‎al cărui nume nu ți-l amintești.
‎Da.
‎Acum ți-l amintești?
‎Nu…
‎Nu mai era nimeni?
‎Nu.
‎Deci, nu te-ai acolo cu Pilati ‎și cu profesorul tău, Stefano Tommasi?
‎Nu…
‎Profesorul Tommasi…
‎- …a plecat înainte să se întâmple totul. ‎- Ce convenabil!
‎A mai rămas vreo persoană ‎pe care nu încerci să o aperi?
‎Scuze! Nu mă simt bine, aș vrea să ies.
‎Tu vrei să spui ceva?
‎- Eu nu i-am făcut rău fiicei mele. ‎- Nimeni nu pare să-i fi făcut.
‎Însă am o întrebare pentru tine.
‎Walter…
‎Crezi că meriți o fiică ca ea?
‎Nu merit.
‎Am plecat înainte să se întâmple totul.
‎M-am dus acasă. Jur.
‎- Acasă? ‎- Da.
‎Poate confirma cineva?
‎Domnule Pilati, suntem gata.
‎- Uite-o! ‎- Curzio…
‎M-ai mințit ‎că erai la Milano când s-a întâmplat.
‎Nu, am spus că i-am lăsat în bucătărie. ‎Nu eram acolo când s-a întâmplat.
‎Claudia…
‎Înțelegi care e riscul, nu? Pentru tine ‎și pentru alegeri, nu doar pentru mine.
‎- Gândește-te ce știre… ‎- O poză, vă rog!
‎- Da… ‎- Da, sigur.
‎„Colaboratorul lui Pilati, ‎arestat pentru agresiune sexuală.”
‎Avocații mei sunt îngrijorați.
‎Mă rog să nu fie așa, ‎dar, dacă s-a întâmplat în casa mea,
‎trebuie să m-ajuți!
‎Eu am făcut ce trebuia.
‎L-am concediat pe Dario, paznicul meu. ‎E un animal.
‎- Dario? ‎- Îl cheamă Dario Nobile.
‎M-a implorat să-l reangajez. Auzi!
‎- La naiba! ‎- Dle Pilati, foarfeca pentru panglică.
‎Da. O idee grozavă!
‎- Bravo, Claudia! ‎- Mersi!
‎- Primărița noastră. ‎- Scuze…
‎Ce faci? Mă eviți?
‎Nici nu mai pretinzi că dormi pe canapea.
‎Îl incriminezi pe Pilati? ‎Ce e în capul tău?
‎Acum trebuie să-și cheme avocații ‎de la Milano.
‎Știu ce faci.
‎Încerci să-l protejezi ‎pe dementul de Dario.
‎- Viitorul tău fiu vitreg. ‎- Ce tot spui?
‎Încerc doar să aflu ce s-a petrecut…
‎- Se poate? ‎- …cu adevărat.
‎Desigur.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Lasă fața aia! ‎- Ce față?
‎Fața pe care o faci când mă judeci.
‎Roberto…
‎Asta este șansa mea cea mare.
‎Unica mea șansă.
‎Asta e viața mea ‎și nu-ți permit să mi te pui în cale.
‎Nici ție, nici căsniciei noastre. E clar?
‎Da, sunt ambițioasă.
‎Dar știi ceva?
‎Unora li se pare fascinant.
‎Claudia, stai!
‎Ce e? Ai să-mi dai niște explicații?
‎Matteo, nu ai nimic de făcut?
‎Du-te!
‎N-am fost mereu așa.
‎Așa…
‎- Rezervat? ‎- Nu.
‎Așa cum sunt.
‎Când femeia aia m-a atins în bucătărie, ‎mi-ai sărit în apărare,
‎fără să stai pe gânduri, căci așa ești tu.
‎Dură, dar punând suflet.
‎M-am simțit mai puțin singur.
‎Ca și cum mă înțelegeai ‎fără să pretinzi nimic.
‎Îți imaginezi ‎cum m-am simțit în acel moment.
‎Această…
‎Această boală pe care o am e devastatoare, ‎crede-mă!
‎A apărut din senin.
‎Am încercat totul, doar ca să înțeleg,
‎dar nimeni n-a reușit să-i găsesc o cauză, ‎să o lege de ceva.
‎Mă face incapabil…
‎să am relații intime.
‎Mă blochez.
‎Devin agitat și izbucnesc.
‎Nu fac față.
‎Femeile se simt respinse, ‎indiferent ce le spun.
‎E de înțeles.
‎În final, am ales singurătatea. ‎A fost cel mai ușor.
‎Am fost mereu mai degrabă rezervat.
‎Sunt bogat. Pot avea orice îmi doresc.
‎Mai puțin ceea ce îmi doresc cel mai mult.
‎Puțină intimitate.
‎Genul de iubire pe care și tu o meriți.
‎Claudia…
‎Mi-ar plăcea să rezolv problema asta ‎cu cel mai bun ajutor, cu al tău.
‎Da. Aș vrea să pot fi cu tine acum.
‎În acest univers.
‎Ești un om extraordinar.
‎Te voi ajuta.
‎Scuzați-mă!
‎- Recepția. ‎- Da…
‎VIOLATOR
‎Scuze! Azi, profesorul Tommasi ‎nu își ține cursul. Sunteți liberi.
‎Nu, e o nebunie! Tommasi și Maria…
‎NU E VIOLATOR
‎Ce cauți aici?
‎- De ce nu ești la școală? ‎- Ce făcea Pilati aici?
‎- Cum ești implicat? ‎- Ascultă!
‎Uită-te la tine! ‎Te-a făcut un tip jalnic și plictisitor.
‎Stai jos și ascultă-mă!
‎Nu am scris deloc la romanul meu.
‎- Poftim? ‎- Pilati m-a angajat să-i scriu cartea.
‎- De ce nu mi-ai zis? ‎- Fiindcă…
‎Nu e viitorul pe care mi l-am imaginat.
‎Dar știi ceva?
‎Omul ăsta a avut o viață tare interesantă. ‎A făcut milioane gestionând datorii.
‎Nu are familie. ‎Vrea ca această carte să-i fie moștenire.
‎Poate fi o carte mare. ‎În felul lui, e un geniu rebel.
‎Un geniu rebel? E un nemernic!
‎Nemernicul ăla mă plătește!
‎Cu bani de care am nevoie ‎ca să-i plătesc mele fostei soții!
‎Te mai întreb o dată.
‎Spune-mi adevărul,
‎sau îi zic directorului că ne-am tras-o ‎de 200 de ori din iunie și toți vor afla!
‎Ce ai făcut duminică seară?
‎Le-am spus și carabinierilor.
‎Bine…
‎Știi ce vom face?
‎Plecăm…
‎Mergem să trăim…
‎într-un loc plăcut.
‎Am eu grijă de noi. Pot învăța și lucra. ‎Tu te dedici scrisului.
‎- Nu uita că ai scris un bestseller! ‎- Acum zece ani!
‎Acum zece ani nenorociți.
‎Și ce? E o șansă să o iei de la capăt.
‎Am 40 de ani, Angela.
‎Iar tu ești minunată.
‎Ești minunată.
‎Dar nu e o idee bună ‎să faci planuri de viitor cu mine.
‎E o nebunie. ‎Știam de la început că nu va dura.
‎Acum, cineva trebuie să fie adultul.
‎Și, judecând după acte, acela sunt eu.
‎Într-o zi vei înțelege, Angela.
‎Într-o zi vei înțelege.
‎- S-a întâmplat ceva. ‎- Mă duc să fumez.
‎- Tată! ‎- Scumpo…
‎Ce e?
‎Nu-i spune mamei! Nu spune la școală!
‎Nu spune nimănui!
‎M-a părăsit.
‎Mă simt groaznic!
‎Povestește-mi totul! Vino!
‎Stai jos!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Spune-mi!
‎A zis că nu putem gândi pe termen lung.
‎Pe termen lung.
‎Apoi a zis ‎că unul dintre noi trebuie să fie adultul.
‎Unul dintre noi trebuie să fie adultul.
‎Apoi, mi-a zis să plec.
‎Pleacă!
‎Tată…
‎- E totul în regulă? Ești bine? ‎- Da.
‎Îți aduc un pahar cu apă.
‎Ia uite!
‎Zeus coboară din Olimp ‎ca s-o salveze pe Atena.
‎Duminică, ai plecat ‎înainte sau după puști?
‎Bravo!
‎Te voi distruge, jur.
‎Te-ai culcat cu fiica mea, eleva ta.
‎E vina ta că Maria a urcat în mașină. ‎Am înregistrări care o dovedesc.
‎Ești complice. ‎Ceea ce e un motiv bun să minți.
‎Te mai întreb o dată.
‎Duminică, ai plecat ‎înainte sau după puști?
‎Adică…
‎Treaba asta ‎cu domnișoara care trebuie salvată…
‎are rost dacă vorbim de erotism.
‎Dar orgiile mi se par triste ‎și, când am văzut că eram prea mulți…
‎m-am oferit să o duc pe Maria acasă.
‎Dar nu voia să se întoarcă la tatăl ei.
‎Așa că…
‎am plecat…
‎înaintea puștiului.
‎În plus, mă aștepta deja ‎o domnișoară frumoasă în pat.
‎Nenorocitule!
‎Nenoro…
‎Scuze… Ești ridicol.
‎Nu te poți abține, nu?
‎Roberto, vino aici!
‎Uite!
‎„Tatăl meu s-a schimbat complet.
‎Lucruri care, cândva, erau de negândit ‎pentru el, au devenit acum realitate.
‎Era…
‎ca o bombă cu ceas.”
‎Biata fată!
‎Ce e?
‎Un film cu Maria Spezi, ‎filmat în secret în timpul unei ore.
‎Tocmai l-au pus pe net. ‎Are peste 800 de vizualizări.
‎Cum e posibil ca nimeni să nu fi observat
‎toate aceste semnale?
‎„Dacă-ți arăți temerile,
‎îl întărâți.
‎Așa că i le-am ascuns, și încă o mai fac…”
‎- Ce ți s-a întâmplat? ‎- Nimic.
‎Încă mai crezi că e nevinovat?
‎„…își pierdea cunoștința seară de seară
‎și…
‎eu adormeam ‎pe scaunul de lângă patul lui improvizat.
‎Când mă trezeam, îl găseam privindu-mă ‎cu ochii aceia care păreau goi.
‎Furia lui veșnică față de oraș, cauzată ‎de arestarea pe nedrept de acum mulți ani,
‎a devenit o furie ‎împotriva întregului univers.
‎Un univers care poate nu i-ar da ‎mai multă dreptate
‎- …decât comunitatea lui.” ‎- Oamenii ăștia…
‎„O comunitate pe care acum o vedea ‎ca nemiloasă și coruptă.
‎După ce a murit mama, ‎a avut loc o inversare ciudată.
‎Eu am devenit părintele, iar el, copilul.
‎Credeam că va fi ceva temporar, ‎din cauza băuturii…”
‎Oprește-l, te rog!
‎- Oprește-l! ‎- Ce e?
‎- Oprește-l! ‎- Ginevra a filmat-o.
‎„…treceau săptămânile, mi-a dat seama ‎că situația nu se va schimba niciodată.
‎Că nu voi mai fi liberă.
‎Că nu voi mai fi niciodată liberă.‎”
‎3.700 DE VIZUALIZĂRI
‎„Sfârșit.”
‎Bună!
‎Ce ai făcut?
‎În dimineața asta, ‎șase clienți buni au anulat contractul.
‎Sunt pe telefon de ore bune.
‎Spun că ești…
‎instabil
‎și violent.
‎WALTER SPEZI ‎INSTALAȚII ELECTRICE
‎Maria…
‎Stai, te rog!
‎Emma!
‎Ce clienți și-au anulat contractul?
‎Emma! Clienții care au anulat contractul!
‎Totul e clar.
‎Sunt toți prieteni de-ai lui Pilati.
‎Acum să verificăm cronologia.
‎Tocmai am șters tot.
‎Era un ordin judecătoresc.
‎De câte ori ți-am zis că nu ștergem nimic? ‎Clientul unu.
‎- E mașina lui Dario. ‎- Clientul doi.
‎- Clientul trei. ‎- Ce ascund?
‎Dario, ce-ai mai făcut în seara aia?
‎Clientul cinci.
‎Ia uite! Privește!
‎Nu…
‎Maria era deja rănită.
‎Dario, ești un mincinos.
‎Nu e vinovat Spezi.
‎L-au arestat la 02:56.
‎Instabil și violent.
‎Maria?
‎Haide, vino la ore azi! Te rog! ‎S-a întors și Stefano.
‎Intru cu tine.
‎Asta e pentru dl și dna Grassi. Te ocupi?
‎- Ne lași singuri, te rog? Mersi. ‎- Bine.
‎- Ce ai pățit? ‎- Lasă!
‎Dario te-a mințit. Ne-a mințit pe amândoi.
‎Iar asta va înrăutăți situația.
‎Trebuie să spună adevărul, ‎să meargă la carabinieri!
‎Dacă vrei, îl duc eu.
‎Am fost electricianul-șef.
‎Acum, am noroc dacă sunt lăsat să repar ‎un aparat de prăjit pâine.
‎Dacă ne-ar vedea soția mea acum!
‎Ar zice că suntem doi indezirabili.
‎Două rebuturi.
‎De ce ai spus că e vina ta ‎când te-au găsit cu Maria?
‎Fiindcă e adevărat.
‎Ne-am certat în acea după-amiază ‎din cauză că beau.
‎A fugit și eu eram prea beat.
‎Ca să…
‎Ca să merg după ea. Asta e ideea.
‎Trebuia să o opresc.
‎Totul a fost din vina mea, ‎fiindcă sunt un idiot incapabil.
‎Aș vrea să fi scris despre vremurile bune ‎în eseul ei.
‎- Fiindcă au fost și dintr-acelea. ‎- Țin minte.
‎Roberto…
‎După acel accident…
‎cu Angela.
‎A trebuit să mă concediezi. Înțeleg.
‎- Dar știi… ‎- Walter!
‎Îți datorez scuze.
‎Toți îți datorăm scuze.
‎„Voiam doar să mă dau în carusel.
‎Să mă învârt fără griji în paradis.
‎Când am ajuns, caruselul era stricat.
‎Mama nu lăsa niciodată ușa descuiată ‎sau centura de siguranță nepusă.
‎Dacă vedea un câine pe stradă, ‎chema hingherii.
‎- ‎De asta…” ‎- Angela!
‎„…pierderea fiicei…”
‎Angela!
‎„…i-a zguduit lumea din temelii.”
‎Angela!
‎Cum v-ați cunoscut?
‎La Bagno Gilda.
‎Lui…
‎îi plăcea când fetele se uitau după mine.
‎Tot spunea ‎că îl făceam să se simtă mai tânăr.
‎Într-o zi, mi-a spus că, dacă voiam,
‎puteam să mă culc cu fete la el acasă.
‎Și am acceptat.
‎Fără să stau pe gânduri.
‎Singura regulă era
‎că trebuia s-o fac mereu în biroul lui.
‎Niciodată în camera lui. Țin minte că…
‎La început, credeam ‎că e legat de microbi și igienă.
‎Dar apoi…
‎am aflat adevăratul motiv.
‎Nu e ceva de bine. Nu sunt mândru de asta.
‎Am dat-o în bară.
‎Dar am crezut că pentru mine e vorba ‎doar de a mă culca cu aceste fete.
‎Și toate au fost de acord. ‎Asta puteți verifica, dacă vreți.
‎- Pilati te-a plătit pentru asta? ‎- Da.
‎În numerar.
‎Uneori, îmi dădea un bonus.
‎Zi-mi despre Maria!
‎„I-am auzit pe toți strigându-mă,
‎dar voiam doar ca cineva ‎să facă iar caruselul să se învârtă…”
‎Unde e mecanicul?
‎„Și l-am găsit…
‎pe cel care repara totul.”
‎Domnule, puteți repara caruselul?
‎„Eram sigură‎ ‎că, prin magie, ‎îl va face să se învârtă iar pentru mine.
‎De unde să fi știut el ‎cât de tragică va fi acea coincidență?
‎Un moment atât de inofensiv,
‎cu un rezultat atât de dezastruos…”
‎Cu Maria a fost totul altfel.
‎Totul a mers prost.
‎Se vedea ‎că e mult mai tânără decât celelalte.
‎Dar…
‎cum lui Pilati nu-i păsa, ‎eu i-am tot umplut paharul,
‎cum am făcut și cu celelalte fete.
‎Poftim, bea! Vinul!
‎Tipul ăla care o cunoștea…
‎Plec.
‎A început să se agite și a plecat.
‎Nu! Nu pleca!
‎- Te rog! ‎- Trebuie să plec.
‎Pilati nu-și putea lua ochii de la ea.
‎Mi s-a părut ‎că aproape o atingea cu ochii.
‎Apoi mi-am dat seama că avea…
‎o erecție.
‎„Nu mi-a fost frică.
‎De fapt…
‎eram aproape fascinată.
‎Era mai degrabă ca și cum priveam un cal
‎făcând pipi pe stradă.”
‎Apoi am sărutat-o.
‎Dar doar o dată, fiindcă era…
‎Era prea beată și nu o puteam face.
‎Mi se părea ridicol.
‎Și m-am gândit ‎că trebuia să-i facem mai întâi o cafea.
‎- Cine i-a făcut cafeaua? ‎- Pilati.
‎Dar…
‎N-a fost de niciun ajutor, ‎fiindcă a adormit imediat.
‎Apoi…
‎a apărut și el.
‎Îi descheia cămașa,
‎dar foarte încet,
‎fiindcă avea grijă să nu-i atingă pielea.
‎Și s-a uitat la mine vrând să-mi spună
‎să schimbăm, că e rândul meu.
‎Și am zis că nu.
‎Că nu pot și că nu am chef.
‎Iar el…
‎S-a enervat foarte tare și m-a dat afară.
‎Eram foarte beat.
‎Nu-mi mai amintesc ‎decât că am spart camera lui Roberto.
‎Apoi am auzit-o pe Maria țipând.
‎- Ce dracu' faci? ‎- Angela!
‎„Existau toate ingredientele: ‎un bărbat cu penisul în mână,
‎o fetiță curioasă,
‎o mamă consumată și orbită de panică…
‎Plângeam, da…
‎dar doar fiindcă-mi mușcasem buza ‎când căzusem.
‎Am vrut să-i spun mamei.
‎Să-i spun că era pipi, nu spermă, ‎pe pantalonii lui Spezi.”
‎Pilati o luase razna.
‎O lovea.
‎Îi dădea cu piciorul în ceafă.
‎Foarte tare.
‎Și a vrut s-o pună înapoi pe scaun,
‎așa că a apucat-o de braț…
‎dar a tras-o prea tare.
‎E un miracol că nu i-a smuls brațul.
‎Și a început să urle la mine ‎de parcă era vina mea.
‎Mi-a spus:
‎„Trebuia să încerc.”
‎Trebuia să încerc. Înțelegi?
‎Trebuia! Credeam că nu o voi simți…
‎Ce să simți?
‎Moartea! Credeam ‎că nu voi simți moartea pe carnea ei…
‎Scoate-o de aici!
‎Plecați!
‎Maria…
‎„La noi acasă, n-a fost permisă ‎nicio altă versiune a adevărului.
‎Trebuia să fie cea a mamei mele. ‎Una născută din frică
‎și care o absolvea de vina ‎de a mă fi scăpat din ochi.
‎Pe mine, tot ce iubea ea mai mult.
‎N-am înțeles asta niciodată.
‎Fiindcă n-am înțeles-o pe mama.
‎Acum o înțeleg.
‎Era o poveste mult mai bună ‎dacă aș fi fost traumatizată.
‎Mult mai interesantă.
‎Probabil.
‎Dar nu e povestea pe care o spun.”
‎Doar ca să știi.
‎Cheia lungă e de la ușa din față.
‎Îți aparține.
‎Ea era…
‎Era atât de…
‎speriată de mine!
‎A…
‎A sărit din mașină.
‎O căutam când m-a oprit Roberto,
‎fiindcă voiam să fac ceva.
‎Voiam s-o ajut.
‎La naiba!
‎Asta mă omoară.
‎Liniștește-te!
‎Ce a mai ieșit la test în afară de alcool?
‎Ți-am mai spus, doar un analgezic.
‎Oxicodonă.
‎De câte ori te-ai culcat cu ea?
‎O singură dată.
‎Te rog, Roberto!
‎Măcar spune adevărul!
‎Ăsta e adevărul.
‎- Da. ‎- Da!
‎Dar nu ăsta e motivul.
‎Căsnicia noastră s-a terminat.
‎Știi și tu.
‎Iar Angela mai are puțin și pleacă.
‎Explică-mi ceva, Roberto!
‎Vrei să dai cu piciorul la tot?
‎Tot ce am construit?
‎Afacerea, familia, cariera ta?
‎Pentru ce?
‎Pentru o femeie haotică, ‎cu un fiu delincvent?
‎Sau pentru că vrei să ai iar 19 ani?
‎Ești sigur că e iubire?
‎Poate e un altfel de somnambulism?
‎Sincer?
‎Nu știu.
‎Dar cred că merită riscul.
‎Trebuie să te întreb ceva.
‎Știai că oamenii lui Ferrario n-au șters ‎doar filmările de la eveniment, nu?
‎Știam eu.
‎Pilati e un om rău.
‎E un om bolnav.
‎Are bani ca să scape de orice.
‎Poate.
‎Dar ceva e ciudat.
‎Mă tot întreb cum a fost posibil ‎să-i facă o cafea Mariei
‎ca să o trezească, iar ea să adoarmă.
‎Ciudat, nu?
‎Claudia, putea să moară!
‎Omul ăla…
‎M-a făcut să mă simt din nou vie.
‎Oricine ar fi și orice ar fi făcut Pilati,
‎m-a făcut să simt ‎ceva ce nu simțeam de mult.
‎Ceva ce uitasem…
‎Dar asta e problema mea, nu a ta.
‎Dar îți spun ceva, Roberto.
‎Nu mă mai las niciodată ‎păcălită de un bărbat.
‎Niciodată!
‎Cine sunteți?
‎Sunt Walter Spezi, tatăl Mariei.
‎Ce vreți?
‎Să aflu ce s-a întâmplat duminică seara.
‎Domnule Spezi, îmi pare rău ‎pentru dumneavoastră, dar s-a lămurit tot.
‎Petrecerile, drogurile…
‎Sunt furios pe porcul acela de Dario,
‎care a profitat de privilegiul ‎de a lucra pentru mine ca paznic.
‎N-a adus-o doar pe Maria aici ‎ca să-și facă de cap.
‎Nu. Vă spun, dacă aveți probleme, ‎ar trebui să vorbiți cu acel puști.
‎Vorbiți cu el! Dario Nobile, stă aproape. ‎Pe Via Donati, cred.
‎- Dar Roberto… ‎- Vă spun ceva despre domnul Santini.
‎I-o trage mamei lui Dario. ‎Știe tot orașul.
‎Evident, protejează copilul.
‎Îmi pare rău, domnule Spezi. ‎Mă scuzați, dar trebuie să plec.
‎Noi ne uităm la televizor, da?
‎- Da. ‎- Bine. Hai să mergem!
‎Pa!
‎Am vorbit cu Claudia.
‎I-am spus totul.
‎Și ce a spus?
‎Mamă, e un om înfricoșător!
‎- Te omor! ‎- Cheamă carabinierii!
‎- Walter! ‎- Ești un mincinos!
‎- Ce dracu' faci? ‎- Te omor!
‎- Walter! ‎- Lasă-mă!
‎Un bărbat vrea să-mi omoare fiul!
‎- Walter! ‎- Dă-mi drumul!
‎Privește-mă!
‎- Lasă-mă! ‎- Walter, sunt eu! Uită-te la mine!
‎- Dă-mi drumul! ‎- N-a fost Dario! A fost Pilati.
‎Jur că o să găsesc dovezi!
‎Crede-mă!
‎S-a terminat, Walter.
‎S-a terminat.
‎Da…
‎S-a terminat.
‎Sunt condamnat oricum.
‎Pe mine mă vor. Așa a fost întotdeauna.
‎Ieși cu mâinile sus! Ieși afară!
‎Mergi înainte!
‎Mergi înainte, Spezi! Vino!
‎Mergi înainte! Vino!
‎Mergi înainte! Vino! Stai!
‎Pune-i cătușe, Ricciardi!
‎Oprește-te! Aruncă arma!
‎Lasă arma, Walter!
‎Aruncă arma!
‎OXICODONĂ
‎Oxicodonă.
‎Vin!
‎Ajunge! Calmează-te!
‎Vreau vin!
‎Destul!
‎E bună. Încearcă! E bună.
‎ACTIVARE ALARMĂ?
‎ACTIVARE
‎TRIMITERE FILMARE CLIENȚILOR SELECTAȚI? ‎TRIMITERE
‎E trist când o comunitate
‎devine unită doar după o tragedie.
‎E trist când oamenii
‎ies din fortărețele lor
‎doar pentru a-și împărtăși durerea
‎și pentru a-și recunoaște spaimele.
‎E trist.
‎ORICE REFERIRE LA LOCURI, PERSOANE ‎SAU EVENIMENTE REALE E ÎNTÂMPLĂTOARE.
‎Subtitrarea: George Georgescu