Downloaded from YTS.MX
Reparativ terapi eller "omvendelsesterapi" forsøger at ændre
Official YIFY movies site: YTS.MX
en persons seksuelle orientering eller kønsidentitet
og udføres af en religiøs leder,
en autoriseret behandler eller i støttegrupper.
Alle store sammenslutninger af læger og psykiatere
har erklæret praksissen for skadelig.
FRA TRANS TIL TROENDE
Undskyld?
Har du brug for en bøn i dag?
Nej tak.
Okay, have en god dag.
I lige måde.
Hej, har I brug for en bøn i aften?
Jeg beder for folk og deler mit vidnesbyrd med folk
og beder sammen med dem.
Det er mig.
Jeg har levet som transkønnet, og jeg forlod alt for at følge Jesus.
-Er I troende? -Ja.
Gud, min Fader, jeg takker dig for mine søstre,
som også tror på dig, Jesus.
Og jeg velsigner dem i Jesu Kristi navn. Amen.
Amen.
Det var mig. Jeg levede som transkønnet. Stoffer, alkohol og homoseksualitet.
Jeg var en stor synder, og jeg forlod alt for at følge Herren.
Han er vidunderlig og mægtig Gud, og han elsker os.
Jeg fortæller folk om min rejse for at opmuntre dem.
Man har brug for bønner hver dag.
Velsign dem, Fader, i Jesu Kristi navn,
så de vil følge dig og kende dig. Amen.
-Amen. -Jeg har levet som kvinde.
Jeg forlod alt for at følge Jesus.
Lad hende aldrig glemme, Fader, hvor vigtig og elsket hun er for dig.
I Jesu Kristi navn. Amen.
Jeg havde mange seksualpartnere og prostituerede mig.
Jeg fortæller om evangeliet og mit liv,
hvordan Gud befriede mig fra den identitet.
Jeg forsøgte at blive en kvinde, og jeg er en mand.
Fader, tak for alt, hvad du har gjort.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
I Jesu Kristi navn. Amen.
Det var mig.
Her står "Fanget" og "Befriet".
Det vigtigste, Jesus er for mig, er sandhed.
Når man kender sandheden, sætter sandheden en fri.
Jeg tror på Bibelen.
At disse mennesker ikke vil arve Guds rige.
Jeg tror på, at folk kan ændre sig
og opnå en fornyet og anderledes seksualitet.
Helligånden kan give en nye ønsker og behov.
Jesus kan forvandle en.
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Optagelse et, markør.
-Er det i orden med dig? -Ja.
Vi var lederne af ekshomoseksualitetsbevægelsen.
Vi mente, at der var noget helt galt, at det var sygeligt,
at det ikke var ens normaltilstand, ikke var Guds mening,
at der måtte være sket noget, som "gjorde en homoseksuel".
Vi troede virkelig,
at homoseksuelle kunne frelses.
Det står i Bibelen.
Der står, at nogle af jer var homoseksuelle.
Men I har ændret jer, I er blevet renset.
Vi mente, at vi gjorde det rigtige ved at stræbe efter forandring,
og at hvis man ikke ønskede at være homoseksuel, var der en udvej.
Vi gjorde det, vi mente, Gud ønskede.
Hvem vil ordne æggene?
Nej, den skal derind.
Jeg skal bruge et æg og en blomme, så du skal adskille hviden fra blommen.
-Hvordan gør man det? -Du milde.
Nu har jeg ikke den store tiltro.
Orv!
Og du har lavet hul på blommen.
Okay.
-Kan du rykke dig lidt? -Ja.
Fint.
-Er det i orden? -Ja.
Fungerer mikrofonen?
Nej, faktisk ikke.
Så læner jeg mig lidt mere frem.
Du var praktiserende lesbisk i seks år.
Jeg kan godt lide ordet "praktiserende". Hvad mener man med det?
"Praktiserende" lesbisk vil sige, at jeg udlevede den livsstil
og ikke bare kæmpede med følelserne.
Så jeg havde lesbiske forhold.
Yvette, vil du tale fra hjertet til dem, som er fanget i den livsstil?
Jeg ved, det er svært.
Der gik tre år, før jeg ikke var tiltrukket af det samme køn.
Det lykkedes, fordi folk i kirken virkelig elskede mig.
Gud helede virkelig det feminine i mig
og viste mig, at han elsker det feminine, at det er noget, han har skabt.
Kun han kan nå så dybt ind.
Det var smukt.
Jeg har tænkt meget over, hvordan jeg kunne tro på det.
Og hvorfor var jeg med i det så længe?
Jeg kom først ind i kirken, da jeg var 27.
Og grunden til, at jeg begyndte at gå i kirke og blev kristen,
var, at jeg ledte efter noget.
Det er bjergtagende.
Jeg havde ingen af de ubekymrede dage, hvor man føler sig urørlig.
Døden var altid nærværende.
17 af mine venner døde under aids-epidemien.
Min bedste ven, Ed, og hans partner blev ramt,
og jeg hjalp dem, når de var dårlige.
Jeg var i 20'erne, og det var det, som skete.
Man spekulerede på, om dem, man holdt af,
ville være der næste dag eller dagen efter.
Jeg mener ikke, at Gud dømmer mennesker. Gud dømmer synd.
Og jeg mener, at aids,
der som regel skyldes homoseksuel promiskuitet…
POPULÆR TV-PRÆDIKANT
…bryder Guds, naturens og sømmelighedens love,
og man betaler prisen, når man overtræder Guds love.
Når man i den situation kommer ind i en kirke, hvor alt er struktureret,
og reglerne er tydelige,
er det en lettelse, og det var præcis, hvad jeg følte.
Det var en lettelse.
Jeg voksede op i en tid, hvor det var kriminelt, en sygdom
og en synd at være homoseksuel.
Jeg ønskede desperat at ændre mig, lige fra jeg som barn blev mobbet for det.
Vores kirke var en megakirke i Anaheim.
Og de havde støttegrupper for fraskilte,
alkoholikere og stofmisbrugere. Jeg tænkte:
"Hvorfor er der ingen gruppe for os, som er homoseksuelle?"
Så jeg fandt på at starte en støttegruppe i vores lokale kirke.
Alle fandt, det var en stor lettelse.
Nu behøvede de ikke at kæmpe alene.
De skulle ikke foregive, at de var de eneste.
Men vi troede virkelig, at hvis man gentog det tit nok,
hvis man hævdede, at Gud ændrede en, så ville han gøre det.
Vi troede, vi var landets eneste støttegruppe af sin art.
Men det kom os for øre, at der fandtes andre små menigheder,
hvor de dukkede spontant op rundt omkring i landet.
Og vi tænkte, det ville være fedt at samle de små menigheder
og tale om det, vi forsøgte at udrette,
og hvad der nu skulle ske.
Så vi besluttede at holde en kongres i Anaheim i 1976.
Og der blev organisationen Exodus til.
REKLAMEVIDEO FOR EXODUS
ULYKKELIG & HOMOSEKSUEL?
Og så begyndte brevene at vælte ind fra kristne,
som ikke havde nogen steder at gå hen og hørte om organisationen,
som måske kunne hjælpe dem.
Tusindvis af mennesker var på udkig efter en gruppe som Exodus.
GÅ MED I EXODUS!
Engang var det utænkeligt. Men nu sker det i flere amerikanske hjem.
Under morgenmaden siger et barn:
"Mor og far, jeg er vist homoseksuel, men det vil jeg ikke være.
Nogle forældre hører om et kristent program ved navn Exodus,
som angiveligt kan omvende homoseksuelle til ekshomoseksuelle
ved hjælp af bibelstudier, adfærdskorrektion og støttegrupper.
John Paulk er underdirektør for Exodus, som blev stiftet for 21 år siden.
-Er De heteroseksuel nu? -Det er jeg.
De er ikke en homoseksuel, som kæmper med sig selv hver dag?
Nej.
De fantaserer ikke om mænd?
-Nej. -Aldrig?
Jeg havde aldrig giftet mig,
hvis jeg følte mig homoseksuel inderst inde.
Det er en pudsig ting at være kendt for,
men engang var jeg den mest berømte ekshomoseksuelle
i verden.
Jeg opnåede national berømmelse,
fordi jeg er yderst veltalende.
Jeg er veltalende, jeg er udadvendt, jeg var frygtløs, jeg trådte frem,
og jeg blev frontfigur.
Jeg var bevægelsens ansigt udadtil.
Han giftede sig med en tidligere lesbisk, som han mødte i Exodus,
og nu har de en lille søn.
Der var mange ledere,
men jeg var den synlige på grund af mit sensationelle ægteskab med en ekslesbisk.
Vi blev konstant bombarderet med tilbud fra tv-programmer, talkshows,
aviser, nyhedsudsendelser og så videre.
Mød John Paulk og Anne Edward.
Engang var de begge homoseksuelle.
Nu er de så forelskede, at de er blevet forlovet.
Fandt I begge Gud og sagde: "Jeg vil ikke være homoseksuel længere"?
Om man er homoseksuel eller hvad, så er man elsket af Gud.
Men det var ikke Guds oprindelige plan med en.
Jeg var blevet bestyrelsesformand i Exodus.
Min rolle var at få budskabet ud:
At homoseksualitet kunne ændres.
Jeg tror ikke, det kan ændres.
Jeg tror, at homoseksualitet, som heteroseksualitet, er en gave fra Gud.
Kan en børnemishandler eller en hustrumishandler heller ikke ændre sig?
At være homoseksuel gør ikke en til børnemishandler.
Nej, det sammenligner jeg det ikke med. Jeg siger, det er en adfærdsform.
Homoseksuelle har en særlig adfærd.
Og vi siger bare, at hvis man ønsker at ændre sig,
kan det lade sig gøre.
Denne Exodus-gruppe er en ud af over 100 organisationer for homoseksuelle,
der vil være heteroseksuelle.
Vi mente, at homoseksualitet var en psykisk sygdom,
som skulle behandles.
Den opfattelse er psykologer og psykiatere i dage enige om,
er forældet og helt forkert.
Men i sin storhedstid var Exodus den største organisation,
som talte for reparativ terapi eller omvendelsesterapi.
STØTTEGRUPPE FOR EKSHOMOSEKSUELLE
Jeg har deltaget i Love in Actions program i 660 dage.
Min afmagt overfor homoseksualitet og seksuel tvangsadfærd
har ført til onani, gensidig onani
og kort- og langvarige homoseksuelle forhold.
Indenfor omvendelsesterapien forklarer man homoseksualitet
med traumatisering i barndommen.
Enten ved direkte misbrug,
seksuelle overgreb, fysisk vold fra forældrene
eller utilstrækkelig eller skadelig opdragelse.
Hvis man kan bearbejde problemerne fra opvæksten,
vil ens iboende heteroseksualitet dukke frem.
FAR
Jeg føler mig afklaret og har forliget mig med forholdet til min far.
For Gud har sørget for megen heling.
Vi elsker dig, Glen.
Meget få af lederne havde en uddannelse
indenfor psykologi, rådgivning eller menneskets seksualitet.
De var ikke kvalificerede til den opgave.
Mange af dem, vi rådgav, led af panikanfald og dybe depressioner.
Nogle forsøgte at tage en overdosis,
forsøgte at begå selvmord.
Fordi de følte skyld over ikke at kunne ændre sig.
Jeg kunne ikke vedblivende foregive, at jeg ændrede mig.
Og jeg kunne ikke vedblivende foregive, at dem, jeg "hjalp", ændrede sig.
Så jeg tænkte, at nu var det nok, jeg skadede folk.
Men efter jeg rejste i 1979,
blev Exodus ved med at vokse.
Vi skal fotograferes sammen.
De skal virke naturlige.
Vi gør det stille og roligt uden pres.
Vi vejleder, men I gør også, hvad I har lyst til
for at få det tilsigtede naturlige look.
Ser vi ind i kameraet?
-Læg din hånd der. -Min hånd?
Sådan.
Jeg kan ikke.
Vores bryllupssite.
70 dage, skat.
Til et event spurgte en: "Hvor er din kone?"
Jeg sagde: "Forlovede! Men det sker snart."
Hun sagde: "Er I ikke gift? Vi troede, I var gift."
Ja.
Folk tror, vi blev gift for et år siden. Måske virker vi gift.
Vi er nok for meget sammen med vores katte.
-Det er kattene. -Er det?
Det er afgjort kattene. Jep.
Hej!
Alt vel?
Jeg går vist mere op i jeres bryllup, end I gør.
Kjolen er fantastisk. Den er smuk.
Har du nogen arvestykker,
noget, som minder dig om en bedstemor, eller betyder noget for familien,
som du kan sætte i buketten eller i håret?
Nogle små ting, så du har dine kære med dig.
Det kan være rart at have dem med.
Jeg var et glad barn.
Min familie boede på en hektar med en sø nede bagved,
og jeg fik lov til at boltre mig.
Vi kom i bibelkirker, baptistkirker.
Jeg kendte kun den fortælling om verden,
den fundamentalistiske kristne lære, som sagde, at Gud skabte verden,
og at Gud er kærlig.
Jeg syntes, det var smukt, at Gud havde skabt fiskesøen,
stjernerne, vinden og alt det,
og tanken om, at Jesus elskede os nok til at være ville være hos os.
Så jeg ville være Jesus' ven. Jeg ville være en god pige.
Alle omkring os var konservative kristne.
Min mor lyttede til alle de konservativt kristne ledere,
som sagde, der var en sekulær agenda, og at de var ude efter børnene.
Kan De forestille Dem femårige
med de små hænder foldet i skødet, mens deres lærer fortæller dem…
POPULÆR TV-PRÆDIKANT
…om pervers seksualitet blandt voksne?
Homoseksualitet er en perversion og er altid forkert. Punktum.
Hver eneste gang, det nævnes i Bibelen,
bliver det fordømt.
Hovedbudskabet om homoseksuelle var, at de var ækle.
Man fik det indtryk, at homoseksuelle var meget, meget slemme.
Sjofle, farlige og slemme.
Jeg sprang ud overfor min mor, da jeg var 16,
og min mor var ude af sig selv over, at hendes barn kunne være homoseksuelt.
Hun tog mig med hen til Ricky Chelette.
Jeg havde ikke lyst til at se ham.
Det føltes forkert og mærkeligt og dømt til at mislykkes.
HIMMEL ELLER HELVEDE?
LIVING HOPE SØSTERMENIGHED TIL EXODUS
Jeg er glad for at være sammen med jer.
ADMINISTRERENDE DIREKTØR
Vi ankom, og Ricky kom ud og sagde: "Du må være Julie."
Han gav hånd.
Han startede med nogle spørgsmål, som skulle lette stemningen.
Jeg vil snakke om nåde og sandhed.
Og jeg vil især tale om nåde og sandhed, fordi vi befinder os i en situation,
hvor det er svært at finde nåde og sandhed, især sandhed.
Han havde mange whiteboardtusser.
Han gennemgik en teori om, hvorfor folk bliver tiltrukket af det samme køn.
Han tegnede det.
En lille mor, en lille far, et barn, han tegnede og fortalte.
Og dybest set, så bliver en dreng homoseksuel,
fordi han har et dårligt forhold til sin far.
Der er noget med forælderen af samme køn,
og når man bliver teenager, bliver det seksualiseret.
Jeg spurgte: "Hvad, hvis man har det fint til den forælder
og føler sig homoseksuel?"
Han sagde: "Der kommer jokeren ind."
Han talte om seksuelt misbrug.
"Hvad, hvis man ikke er blevet misbrugt seksuelt?"
Han sagde: "Ofte har folk glemt det."
Jeg havde ingen grund til at betvivle det.
Jeg anede ikke, hvorfor man bliver homoseksuel.
Og jeg var 16 år, så jeg kendte ikke de videnskabelige forklaringer.
Så det han illustrerede for mig, gav god mening.
Vi vælger retningen mod Jesus.
Vil I følges med os, til vi er forvandlede og ser ud som ham?
Det håber jeg, I vil.
Ricky var lidt ældre og klogere, rigtig god til børn.
Det var som at have en mentor, som interesserede sig for mit liv.
Jeg vidste ikke, om jeg kunne blive heteroseksuel,
men jeg følte, jeg kunne arbejde på at tro på det af hele mit hjerte.
Det er vejen til at blive god.
Så den valgte jeg.
Da jeg fandt Jesus,
fandt jeg for første gang en, som virkelig elskede mig.
Fra det tidspunkt lod Herren mig mærke, at jeg skulle fortælle min historie.
VELKOMMEN TIL LOVE REVOLUTION-KIRKEN!
Hvordan har I det?
Godt.
Det er en glæde og en ære, at Jeffrey er her.
I vil elske ham. Han er fantastisk.
Kom så!
Jeg elsker dig.
Byd også vores onlinepublikum velkommen.
-Græd ikke. -Jeg kæmper for ikke at græde.
Jeg er taknemlig for dig.
Du er som sendt fra Himlen til Guds åndelige arbejde.
Hvor du end går,
er det er tegn på, at Gud snart bringer vækkelse
til de homoseksuelle.
Jeg er taknemlig for dig.
Fader, jeg takker dig.
Han er den første frugt af dit arbejde for denne generation.
Helligånd, giv ham ildhu og velsignelse, så han kan sprede dit budskab,
som kun han kan gøre det.
Jeg beder dig skaffe lydhørhed, bryde stereotyper ned,
ændre fortællingerne og åbenbare Jesus.
Amen.
Amen. Jeg elsker dig.
Da jeg var ung i high school i starten af 00'erne,
ændrede folks holdning til homoseksualitet sig.
Will og Grace var den største TV-serie.
I ungdomsfilm sås en bøsse-bedsteven.
Og jeg identificerede mig som homoseksuel. Det var min identitet.
Og i LGBTQ-miljøet er det deres identitet.
Jeg er bøsse. Jeg er lesbisk. Jeg er transkønnet.
Hvorfor har det så stor magt over dem?
Fjenden vil have dem til at tro, det er deres identitet.
Ingen anden gruppe siger sådan noget.
Mange skoler søger at fremme den slags.
De vil have folk til at tage hormoner eller at blive opereret.
Så pas på, hvilken skole I sender jeres børn på.
-Rigtigt. -Ja.
Find et sted, hvor de ikke råder folk til at skære kroppen i stykker.
Da jeg gik ind i kirken, fulgte jeg bare reglerne.
Sådan gør man.
Man læser Bibelen og tro på det, der står.
Men så blev det til, at lederne var noget særligt.
Jeg må gøre mig umage for at komme med i den særlige gruppe.
Jeg må gøre mig umage for at blive anerkendt og bekræftet,
som jeg ønsker.
En af mine første taler var ved et fundraisingevent i Laguna Hills.
Jeg ville gerne have Yvette til at tale…
Der var propfuldt, så jeg blev nervøs.
Jeg havde forberedt mig meget længe,
for jeg ønskede, det blev perfekt.
Hun er god til at forklare den homoseksuelle politiske agenda.
Og derfor bad vi om lov til at optage det på video,
så du kan få mulighed for at blive
national talsperson indenfor emnet.
Derfor er Yvette her.
På politisk niveau forsøger man at give homoseksuelle særrettigheder.
Vi taler ikke om ligeret.
Vi taler om særrettigheder som en særlig minoritetsgruppe.
Problemet er så stort, at der ikke er nogen undskyldning for ikke at blande sig.
Man kunne høre en knappenål falde. De var helt opslugte.
Der kunne stilles spørgsmål bagefter,
så de kunne få svar og se, at jeg var godt inde i stoffet.
Tak, fordi I er kommet. Jeg forventede ikke et så stort publikum.
Bagefter spurgte en kvinde på første række,
om jeg kunne tænke mig at flytte til Washington, D.C.
Jeg blev ringet op og spurgt, om jeg kunne komme til samtale
hos Family Resarch Council.
Family Research Council er
en af landets mest fremtrædende organisationer på den kristne højrefløj.
De har stor politisk indflydelse.
REKLAMEVIDEO
FRC's eksperter er kendt af medierne for skarpe analyser
og hurtige reaktioner på nyhedshistorier.
De giver udtryk for Deres værdier for at beskytte familie, tro og frihed.
Alle deres ledere var heteroseksuelle, hvide mænd.
De ledte efter en talsperson, som havde været homoseksuel.
Jeg fik at vide, jeg ville være god, fordi jeg var ung,
havde et spansk efternavn
og ikke så homoseksuel ud.
Det er mit visitkort.
Det er vist det eneste, jeg har fra tiden som Yvette Cantu, strategiplanlægger.
Det var et pressemøde, vi holdt,
og jeg havde været i FRC i højst to uger.
Vi stiller over til National Press Club.
Vi har et kamera med ved et pressemøde, som holdes af Family Research Council.
I dag vil vi fortælle om nogle verdensreligioners syn
på homoseksualitet.
Den konservativt kristne lobby har brug for noget,
som kan få medlemmerne op at køre.
og få dem til at give penge og til at stemme.
Hvad kan virkelig få folk op at køre?
Homoseksualitet.
Den generelle opfattelse var, at homoseksuelle ville få rettigheder.
RETTIGHEDER FOR LESBISKE NU
Vi mente, at det ville ødelægge familien, som vi kendte den,
og udhule kristnes rettigheder.
Hos Family Research Council bekæmper jeg en aggressiv homoseksuel agenda,
som vil ødelægge ægteskabet og give homoseksuelle ret til adoption.
Et barn har brug for en mor og en far.
Jeg er nødt til at sige noget om min modstanders organisation.
Uanset om det gælder homoseksuelle familier, borgerrettigheder eller boliger,
så er de grundlæggende imod homoseksuelle.
Jeg har personligt forladt den homoseksuelle livsstil,
som jeg havde i seks år.
15 af mine mandlige, homoseksuelle venner er døde af aids.
Min pointe er, at det er en farlig, destruktiv livsstil,
og at folk kan forlade den.
YVETTE CANTU "UD AF SKABET IND TIL JESUS"
Jeg vil ikke smide dem ud, for jeg vil huske.
Jeg ønsker ikke at glemme. Det er en del af mit liv.
DET ER IKKE SJOVT
Men det er svært at se tilbage på.
Jeg begyndte hos Living Hope, da jeg var 16.
Og jeg forlod ikke Living Hope, før jeg var 25.
Jeg var i terapi hos Ricky en gang om ugen,
var til et ugentlig Living Hope-møde
og spiste frokost hjemme hos Ricky søndag eftermiddag.
Så de fleste dage brugte jeg på Living Hope.
Mit liv handlede om ikke at være homoseksuel.
Der var mange unge hos Living Hope.
Der var altid mindst 50 personer i programmet.
Vi måtte ikke have kontakt udenfor kirken.
Vi måtte ikke være venner på Facebook eller kende hinandens efternavne.
Vi måtte ikke udveksle personlige oplysninger,
for de var bange for, at vi så ville mødes og dyrke sex.
Vi måtte kun tale sammen under opsyn.
Ricky sagde, at det var som at være på en åndelig rejse.
Man skulle læse Bibelen og bede,
holde op med at onanere, det gjorde de et stort nummer ud af,
og droppe porno.
Min mor og Ricky bestemte,
at jeg skulle opgive softball og skulle på et kristent college,
så jeg ikke blev lesbisk.
Julie skulle gøre meget for at blive heteroseksuel.
2006 EXODUS' ÅRSKONGRES
Exodus var internationalt kendt for vores årlige kongres,
hvor folk kunne få mere at vide
om hele rejsen for at overvinde tiltrækning af det samme køn.
TIDLIGERE UNDERDIREKTØR
Og de kunne være sammen med folk af samme overbevisning.
Vi havde mange workshops,
og emnerne var alt fra familiedynamik
til at hjælpe mænd med at acceptere deres maskulinitet
eller til kvinder med at glæde sig over deres femininitet.
MULIGE MEDVIRKENDE ÅRSAGER
…man skal først søge Guds rige.
De begår den fejl at tænke over resten af deres liv.
De tiltrækkes af lesbianisme,
fordi de vil undgå mere fortræd fra mænd.
De skal hele for at være åbne for et forhold til en mand.
Jeg deltog i min første Exoduskongres, da jeg var 17.
Ricky tog en flok fra Living Hope med hvert år.
Det var første gang, jeg mødte nogle rigtig skønne mennesker,
som gik ind for den fremgangsmåde.
Jeg skulle acceptere min femininitet.
De lærte os at lægge makeup,
og fyrene spillede fodbold.
De sagde:
"Fodbold gør jer ikke heteroseksuelle, men I skaber en anden kontakt til fyre.
Og makeup skaber en anden kontakt til piger og jeres femininitet."
Det skal ændre ting herinde, og ændre ens præferencer.
I skulle gerne begynde at forstå nogle af de vigtigste årsager
til jeres seksualitet og identitet.
Man studerer stadig Bibelen, har gruppeterapi og lærer.
Men man er også oppe til kl. 2, snakker, griner og laver sjov.
Jeg husker især nætterne, når lederne var gået i seng,
og vi fik lov til at være os selv,
og det var på mange måder et af de få trygge steder
i vores liv, og jeg ved, det lyder skørt,
for det var en international Exoduskongres.
Men på det tidspunkt var det, hvad vi forstod ved fællesskab.
Ofte føler folk, som kæmper med homoseksualitet, sig meget alene.
Det hjælper at møde andre, som kender det.
Hvad håber du, du lærer i denne uge?
At blive stærkere.
Mere vidende om ting, jeg stadig ikke forstår
og måske aldrig vil forstå, men jeg håber at blive modigere.
Er den tændt?
Jeg vil invitere et bedehold herop.
Kom, venner.
Flere føler sig nok tyngede.
Måske føler I, at I er omgivet af mørke.
Men I fornemmer, at en hånd rækker ud mod jer.
I ønsker, at Herrens hånd tager fat i jer og trækker jer ud
og åbenbarer den pragt, han har skabt jer til at være.
Brødre og søstre, i Jesu navn, træd frem,
indtag jeres retmæssige pladser i Jesu menighed.
Træd frem og modtag bønnen. Træd frem og bekendtgør,
at I ikke vil søge tilbage til mørket.
Der var flere talere den uge,
store ekshomoseksuelle navne.
Og de fortalte, hvordan de havde fundet Jesus,
indset, at Gud elskede dem, og at de ikke behøvede at være homoseksuelle.
Historierne var overbevisende.
Jeg husker, jeg tænkte, at jeg ville være som dem.
Jeg ville være sej og lykkelig og elsket af Gud.
John og Anne Paulk var på forsiden af Newsweek.
REKLAMEKAMPAGNE
Tidligere homoseksuelle, som er ægtefæller.
Men findes der andre som dem?
Jeg var aktivt homoseksuel i 13 år.
Jeg var det i seks år
og kæmpede så i fem år, før jeg fandt friheden.
-13 år for mig. -Fire for mig, men vi har forladt det.
Den kristne kirke bygger på, at man er gift,
er familiemenneske
og har børn.
Mit mål, da jeg opsøgte Exodus,
var at blive gift og blive far.
Jeg håbede ikke bare, det en dag ville ske.
Det var et mål, jeg forfulgte benhårdt.
Hvordan fandt I hinanden?
-Vi var ikke venner fra starten. -Nej.
Vi var begge midt i en kønsidentitetskrise.
Men langsomt blev vi venner, og venskabet førte til forelskelse.
Jeg accepterede Jesus som min frelser
og tog Bibelens ord til mig.
Så ændrede mit liv sig.
Man fik at vide, at man ville blive ven med en kvinde
og føle sig tryg sammen med hende,
og forhåbentlig ville det udvikle sig til seksuel tiltrækning.
Man behøvede ikke at føle sig tiltrukket af alle kvinder, bare en.
Bare en. For det var hende, man ville forelske sig i og gifte sig med.
Bare en.
Hvordan fjerner man enden?
Du skal bruge en anden kniv.
Du bruger en stor kniv.
Brug en lille kniv, og skær et lille v.
Så får man den væk. Okay?
Undskyld, skat.
-Det er ret fedt. -Ja.
Jeg vil lære dig at lave noget af det fine.
Så der var vi.
Min kone gik i flotte Talbot-dragter, havde makeup på og var meget elegant.
Vi fik børn, og børnene var i fjernsynet sammen med os.
På nogle måder opfattede jeg mig ikke længere som homoseksuel.
For at være homoseksuel betød, jeg dyrkede sex,
gik på bøssebarer, omgikkes homoseksuelle.
Jeg forbandt homoseksualitet med adfærd.
Ens adfærd gjorde en homoseksuel, ikke ens følelser.
Men mine følelser var meget homoseksuelle.
Jeg har været lykkeligt gift i ti år.
Jeg har et dejligt følelsesmæssigt og seksuelt forhold til min kone,
er blevet far til to sønner, så noget har ændret sig.
Hvis jeg havde sagt,
at jeg havde homoseksuelle lyster,
havde det været ærligt.
Men jeg følte ikke, jeg kunne være ærlig,
for jeg repræsenterede ikke kun mig selv.
Jeg repræsenterede en hel bevægelse.
Og hvis jeg sagde, jeg stadig var fristet, hvad ville det så signalere?
Føler du, at du løj?
Jeg løj.
Det kan jeg sige nu uden…
Det gør mig skamfuld og flov.
Min mors barndom var meget…
Jeg indså, at min uærlighed gjorde folk ondt.
Fordi jeg var uærlig, fik det folk blandt publikum,
som havde det svært med deres homoseksualitet, til at tænke:
"Der må være noget galt med mig, for jeg er ikke som ham.
Han er ikke længere fristet,
så hvis jeg er fristet, må jeg der være noget helt galt med mig."
Min historie er en af mange.
Jeg ønskede, at andre kunne dele deres historier.
Freedom March gav dem en platform at dele dem på.
For de store medier fortæller ikke den slags historier.
Jeg startede Freedom March for at give dem en stemme.
HØR LYDEN AF FRIHED
Den har kun været i gang i et halvt år.
Der står, at 3942 følger den.
Det er 1000 flere, end jeg regnede med.
Der er så mange.
VINDERHISTORIER
Hallo?
Hej, Jeffrey.
Jeg stødte på din Facebookgruppe.
Jeg begyndte at følge dine sider, for det gav mig håb at høre din historie.
Jeg håber, det samme vil ske for min søn.
Har du lyst til at fortælle mig, hvad der er sket?
Vi har en 20-årig søn.
Han sagde: "Jeg er en transkønnet pige."
Jeg så på ham og sagde:
"Du er en dreng."
Nu har han været væk i et halvt år.
Det har været rigtig hårdt.
Vi savner ham meget.
Han mener, jeg afviser ham, fordi jeg ikke vil kalde ham for min datter.
Hvordan kan jeg gøre det, når jeg mener, det er løgn?
Jeg tror, han ved, du elsker ham.
Ja, det ved han.
Han ønsker, at du gør, som han siger.
-Præcis! -Og nogle gange…
Hvis et barn løber ud på vejen,
vil forældrene forhindre, at det bliver ramt af en bil.
For at få barnet væk fra vejen må de tage fat i det
og få det væk fra vejen. Det er det, du prøver at gøre.
Du bestyrker min overbevisning. Det er jeg glad for.
En stærk kraft vil tvinge dig til at kalde ham en kvinde.
Den ønsker, du underkaster dig,
så du går med til det og gør, hvad den siger.
-Gør det ikke. -Det er præcis det, jeg mener.
Jeg tror,
at du må følge din tro.
Okay.
UDKAST: OUTLOVE KAPITEL 1
Jeg har skrevet på en bog i et år
i forsøg på at finde mening i min oplevelse
og skrive om alt det, der skete.
Da jeg var med i Living Hope, mødtes vi hver uge på Rickys kontor
for at tale om den dybe, stærke seksuelle og følelsesmæssige bagage
i en privat rådgivningssession.
LIVING HOPES KONTOR
På mange måder mindede det om normal terapi,
hvor man taler om, hvordan ugen er gået,
og så går dybere ind i det, som virkelig går en på.
Men der var et element af skrifte.
Jeg følte, jeg skulle fortælle Ricky alt
om enhver seksuel tiltrækning eller forelskelse.
Jeg følte, jeg måtte fortælle, hvis min chef var lesbisk,
eller der kom lesbiske kunder på restauranten, hvor jeg arbejdede.
Hvis jeg havde dyrket sex med en,
måtte jeg have fortalt det og beskrevet alle detaljer,
hvornår vi begyndte at kommunikere,
besluttede at foretage os noget, hvornår vi sås,
hvorfor jeg holdt kontakten,
hvad grunden var til, at jeg gjorde den slags.
Hver gang jeg følte, jeg ikke levede op til det, jeg burde være,
følte jeg, jeg måtte fortælle om det og bearbejde det.
I mine gamle dagbøger står der:
"Gud tilgive mig mit syndige kød."
Mit eneste håb var, at Gud ville frelse mig fra mig selv.
Jeg var teenager, en rigtig god teenager.
Men jeg mente, jeg var slem.
2009 EXODUS' ÅRSKONGRES
Det er mig en glæde og en ære at præsentere den næste taler.
Han er psykolog.
Han går imod strømmen i behandlermiljøet.
Han er renegat.
For psykiatere og psykologer mener,
at det at få hjælp for uønsket homoseksualitet bør forbydes.
Han blæser på dem.
Han har behandlet mænd for uønsket homoseksualitet i 30 år.
Dengang jeg påbegyndte mit arbejde…
KLINISK PSYKOLOG
…kom ham med homoseksuelle problemer ind,
og man så, at opfattelsen af at være homoseksuel
er et forsvar mod den indre, grundliggende tomhed.
Nogle tror, at ekshomoseksualitetsbevægelsen
er religiøst funderet,
men sideløbende med oprettelsen af Exodus var der psykologer og psykiatere,
som havde levet af at forsøge at kurere homoseksuelle.
Det var en frygtelig form for pseudopsykologi.
Det, de sagde, var ikke videnskabeligt underbygget.
Men Exodus ønskede sig en form for respektabilitet.
Det er ikke kun os, som tror på det.
Rigtige psykologer og psykiatere ved, at vi siger sandheden.
Dr. Joseph Nicolosi er med i en forening af 500 psykologer,
som behandler homoseksuelle, der vil være heteroseksuelle.
Der var et symbiotisk forhold mellem vores behov for troværdighed
og psykologerne, som fik klienter.
Vores netværk fik tilført deres bøger,
deres lære, deres behandlingsmæssige tilgang.
Det lyder rædsomt,
men det var en gensidigt fordelagtig forretningsaftale.
OPTAGELSE AF REPARATIV TERAPI-SESSION
Du holder det tilbage. Jeg vil vide, hvad du føler.
Jeg tænkte bare på den person, som er så defekt.
Dig?
-Mig. -Så defekt?
Føler du dig defekt?
Hvordan føles det at føle sig defekt og sidde her med mig?
Hvordan føles det at være defekt, når jeg ser på dig?
Gør det ondt?
Meget sørgeligt?
Det er sørgeligt at føle sig defekt.
Kan du mærke, at jeg accepterer dig?
Hvordan føles det?
Det føles rart.
Jeg ville bare ønske, jeg ikke var her, at jeg mentalt var et andet sted.
Det er klart.
Jeg føler mig som et dårligt menneske.
Jeg føler…
Ja.
Manden her gik i terapi,
fordi han skejede ud med mænd, mens han var gift.
Siden dengang har de haft det rigtig godt, og han har ikke skejet ud i et år,
og han siger, han ikke føler trang til at skeje ud
homoseksuelt.
Gud, i din storheds lys
ser vi den uret, vi har begået, og den sandhed, vi har fornægtet.
Befri os fra vores synder, rens os med din barmhjertighed,
og giv os din nåde,
så vi kan følge din vej og leve efter Bibelens ord.
Amen.
I har fået Guds tilgivelse, nåde og fred.
Lad os dele den fred med hinanden.
Godmorgen.
Da jeg var 17 år, sagde Ricky: "Du bliver til noget stort."
Han håbede, at jeg ville løfte arven efter ham.
Så de kørte mig i stilling som eksponent, da jeg var helt ung.
Folk fortalte mig om åbenbaringer.
"Jeg ser et stadion med 10.000 mennesker,
og du forkynder evangeliet og spreder håb og heling."
For en stor del skyldtes mit engagement i Living Hope og Exodus
tanken om, at jeg skulle være den næste store leder.
Tag rigtig godt imod min ven, Julie Rodgers.
2011 EXODUS' ÅRSKONGRES
Jeg kom hjem en dag og fortalte min mor, jeg var lesbisk.
Hun blev helt ude af sig selv.
På en eller anden måde fik hun fat i Ricky Chelette
fra Living Hope-menigheden. Living Hope!
Mine venner. Han var faktisk…
Ricky havde fortalt Exodus' ledelse, at jeg skulle tale,
og jeg talte nok for dem ved 8-10 kongresser.
Sidste år på high school besluttede jeg
at vie mit liv til Herren og følge ham af hele mit hjerte.
Jeg havde en rigtig grim oplevelse, da jeg gik på college,
et seksuelt overgreb.
Og jeg havde kun fortalt det til dem i Living Hope.
De virkede lidt rådvilde.
Men kort tid efter, indenfor et år,
sagde Ricky, jeg skulle omtale det i mit vidnesbyrd.
Jeg ville ikke fortælle om det.
Jeg tog med Ricky til et sted og gav mit vidnesbyrd.
Jeg besluttede ikke at nævne det. Det føltes forkert.
Det gjorde mig skidt tilpas. Det skulle bearbejdes noget mere.
Og på vej hjem den aften…
Han gav mig altid råd,
og han sagde: "Du fremlagde dit vidnesbyrd rigtig godt.
Men det var ærgerligt, du udelod det om voldtægten.
Og jeg sagde: "Jeg havde ikke lyst til at sige det."
Han sagde: "Jeg synes bare, det gør dit vidnesbyrd svagere."
Og til sidst udnyttede han mig
seksuelt den aften.
Da vi kom tilbage til hans lejlighed, voldtog han mig.
Jeg endte med at fortælle historien, men jeg var rigtig vred over,
at alle mine voldsomme oplevelser
blev udnyttet og sat sammen for at fremme en fortælling:
Mænd er slemme, og jeg hader mænd.
På grund af overgreb har jeg vendt mig mod kvinder.
Gjorde du det?
Jeg troede, man kunne stole på mænd, og så skete det?
Jeg har fået nok!
Set i bakspejlet ville jeg ønske, jeg ikke var blevet udnyttet,
brugt som rekvisit i en alt for ung alder, hvor jeg var meget sårbar.
FREEDOM MARCHS LANDSMØDE WASHINGTON, D.C.
Nøj, se, hvem der kommer der.
Tre af mine bedste venner.
Hvordan har du det?
Hvorfor kommer I så sent?
Hej, smukke!
Det her er kirken.
Det her er kirkerummet.
Gårsdagens artikel er vildt populær.
Folk fra hele landet klikker på den.
-Det er skønt! -Ja.
-Budskabet spredes. -Amen.
Det eksploderer.
Ja, det er vildt!
Hej, andagten begynder nu.
De starter andagten.
Vær stille, tak!
Stille.
Da jeg var her i 2017, slog det mig,
at vi manglede en march for folk, som har forladt LGBTQ-livsstilen.
Freedom March handler om jeres historier.
Ikke kun min historie, vi hylder jeres historier.
Og Herren bad mig sige: "Adlyd det, han befaler dig."
Når man har adlydt første gang, viser han en mere og mere tillid,
og så vokser man.
Ofte gange er det de små ting, han lægger mærke til.
Adlyder man, når det gælder de små ting,
og ikke kun de store ting? Man skal adlyde hver dag.
De, som elsker ham, vil adlyde ham.
I skal forstå, hvad vi laver.
Det er lyden af enhed.
Det er lyden af krigeren, som mener det alvorligt.
Jeg er en kriger, Jeg er en kriger, jeg er en kriger
Du forudsagde denne frihedsmarch.
Den er din, Fader.
Lige nu opstiller du dine krigere i formation.
Bring din reformation Bring din reformation
Til denne nation!
Løven, løven
Løven af Judas stamme
Den brøler, den brøler
Den brøler for mig
Løven, løven
Løven af Judas stamme
Den brøler…
Jeg læser noget om en gang gruppeterapi hos Living Hope.
Hvor gammel var du dengang?
Jeg startede som 17-årig, og jeg blev, til jeg var færdig med college.
"Jeg brændte mig selv første gang efter en gang gruppeterapi hos Living Hope.
Uden at tænke nærmere over det tog jeg min cigaret
og pressede gløden ind i min skulder og lyttede, mens huden sydede.
Kort tid efter sad jeg alene på mit værelse
fuld af frygt, smerte og selvhad.
Så huskede jeg brandsåret
og løsgørelsen, som skyllede ind over min krop, da ilden sved min hud.
Jeg så efter metalgenstande, som kunne varmes op, og fik øje på en mønt.
Med en pincet holdt jeg mønten ind i flammen fra en lighter,
mens mit hjerte slog hurtigere.
Jeg inhalerede, spændte venstre arm og pressede mønten hårdt ind,
til huden bristede, og smerten forsvandt.
Jeg gentog det mindst 20 gange den eftermiddag,
brændte lige linjer ind i skulderen, få tommer brede.
I flere uger smurte jeg salve med antibiotika på sårene morgen og aften.
I de øjeblikke følte jeg og min krop os trygge.
Jeg kunne smøge ærmerne op og vise mine sår
og blive mødt med ømhed og medfølelse.
Når smerten de følgende år blev ulidelig, gentog jeg mønsteret,
brændte mig i skuldrene og plejede sårene for at trøste mig selv.
Nogle kalder depression for indadvendt vrede.
Måske var det det, jeg gjorde dengang.
Jeg tog raseriet over en krop, der ikke ville være, som den burde,
en heteroseksuel krop, en feminin krop, en god, kristen krop,
og satte ild til den."
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig. Det gør mig ondt.
Ja, det er ret barsk.
Ja, det er.
Som årene gik, blev det stadig sværere at lægge låg på min homoseksualitet.
Som regel skete det til porno,
som min kone opdagede, hvilket gik hende meget på.
Jeg forstår godt, det gik hende på.
Det var truende. De var ulydigt.
Betød det, jeg var ved at falde tilbage?
En dag sagde hun til mig: "Hvorfor kan du ikke bare adlyde?
Hvorfor kan du ikke træffe den gudfrygtige beslutning?"
Og jeg husker, jeg svarede:
"Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvorfor det ikke gik væk. Jeg kan ikke få det til at gå væk.
Det bliver værre. Jo ældre jeg bliver, jo værre bliver det."
Jeg var omgivet af mennesker, som elskede mig,
min kone og mine sønner,
og jeg følte mig helt alene.
Jeg…
…tørstede efter at blive elsket af og elske en mand.
Og jeg var nået til et punkt, hvor…
…de grundliggende årsager
var ligegyldige.
Det rigtige og forkerte i bibelsk forstand var ligegyldigt.
Jeg tænkte: "Hvis jeg ikke finder ud af, hvem jeg er,
tager jeg mit eget liv.
Jeg tager mit eget liv."
Jeg skulle til møder i Washington, D.C.,
og jeg begyndte at drikke.
Jeg blev fuld og gik på bøssebar.
Der kom en hen til mig, som genkendte mig.
Hvad tænkte jeg dog på?
En homoseksuel aktivist blev kaldt ind.
Han tog et billede af mig, som holdt hånden for ansigtet,
mens jeg løb ned ad gaden.
Det var en mandag morgen.
Jeg kom ind på mit kontor, og jeg vidste, John var der.
Han var min ven.
Han kom ind på mit kontor, og jeg regnede med, vi bare skulle sludre.
Han rystede. Han satte sig på min stol. Han så mig dårligt nok.
Jeg vidste, det ville komme frem med det samme, så jeg løj.
Jeg sagde, at jeg intetanende gik ind for at låne toilettet.
Enhver kunne sige sig selv, det var løgn.
Han vidste, der var mere i det, end han fortalte os.
Jeg havde ondt af ham, for han sad foroverbøjet med sin kaffekop,
jeg glemmer det aldrig, og sagde:
"Bare jeg ikke har skadet bevægelsen."
Han blev ved med at sige: "Bare jeg ikke har skadet bevægelsen."
Jeg var så…
"Hvad i alverden?"
Og mindre end fem minutter efter begyndte telefonen at kime.
Alle syntes, John var fantastisk, at han var guddommelig.
Han havde succes, var veltalende, havde et flot vidnesbyrd.
Og som for enhver anden fremtrædende, karismatisk leder,
som ikke lever op til deres støtters idealer, gjaldt det,
at hans flugt fra en bøssebar rystede alle dybt.
KRISTEN GRUPPE FJERNER EKSHOMOSEKSUEL SOM FORMAND
GRUPPE FJERNER PAULK FRA POST
MENIGHED FOR EKSHOMOSEKSUELLE FYRER FORMAND
Min kone havde fået nok.
Hun indgav separationsbegæring. Hun lod sig skille fra mig.
Jeg havde ikke være ærlig én dag i mig liv.
Det var løgn på løgn på løgn på løgn.
Det var stort, da John forlod bevægelsen,
på grund af hans indflydelse på bevægelsen.
Men Exodus virke fortsatte upåvirket.
Jeg hedder Randy Thomas. Jeg er underdirektør for Exodus.
Vi har tæt ved 200 kontorer i Canada og USA.
Exodus blev mere politisk i 2003.
Vi begyndte at rejse til D.C. for at deltage i møder og arrangementer
med ledere på den religiøse højrefløj og magtfulde personer.
De vidste, de havde svært ved at menneskeliggøre emnet.
Og vi skulle hjælpe dem med at løse problemet.
De kunne ikke sige:
"Vores holdninger er sundere end LGBTQ's holdninger."
Men det kan de.
Der blev presset på for at gøre alt, vi kunne, mens Bush var præsident,
og begge Kongressens kamre havde republikansk flertal,
for at udskyde LGBTQ-rettigheder så længe som muligt,
måske for altid.
Ægteskab mellem en mand og en kvinde er idealet,
og præsidentens opgave er at styre politikken i retning mod idealet.
Lige efter midnat
fejrede tusinder det, som engang blot var en drøm i Massachusetts.
Exodus' største politiske investering
var kampen om ægteskabet.
Den var meget vigtigt for os,
for vi talte for en idealiseret udgave af livet.
Homoseksuelle ægteskaber var en eksistentiel trussel
mod vores idealiserede mål for folk i vores menigheder.
De sagde, at samfundet hævdede, det var sundt og godt
at gifte sig med den, man var tiltrukket af og elskede.
Det budskab måtte vi imødegå.
Vil I vide, hvorfor jeg kæmper så hårdt mod ægteskaberne?
2008 EXODUS' ÅRSKONGRES
Fordi ægteskabet rækker ud over det, vi lægger i det,
og er indstiftet af Gud.
Par af samme køn er blevet lovformeligt gift i Californien,
men ceremonierne ophører, hvis lovforslag nr. 8 bliver vedtaget
og ændrer Californiens forfatning,
så den definerer, at ægteskab kun kan indgås af en mand
og en kvinde.
JA TIL FORSLAG 8
Jeg begyndte at arbejde for Exodus i sommeren 2008,
altså lige inden valget.
Jeg begyndte straks at arbejde for kampagnen mod lovforslag nr. 8.
Jeg var blevet inviteret til eventet,
og der var kameraer,
så folk i kirker i hele Californien kunne følge vores event.
Ikke for at være grov, men mænds og kvinders kropsdele passer sammen
og danner én organisme
med…
…med det formål at skabe børn.
Hvis ens seksuelle orientering
eller seksuelle præferencer afgjorde, hvem man kunne gifte sig med,
så skulle pædofile have lov til at gifte sig med 6-8-årige.
Mødre og sønner,
søstre og brødre, alle kombinationer skulle være tilladt.
En vigtig del af budskabet var glidebane-argumentet.
Nu taler I om to mænd eller to kvinder, men hvad bliver det næste?
Det gælder om at kende folks frygt.
Hvad kan jeg sige, som virkelig vil skræmme dem,
hvis de er uafklarede?
Og mange var uafklarede
og splittede, og så tænker man:
"Skidt med, hvordan det rammer mig. Men hør, hvordan det vil berøre dig."
BØNNEMØDE FOR LOVFORSLAG NR. 8
Kirkerne gjorde meget ud af at sige: "I skal stemme ja."
Jeg er overbevist om, at det var det, som fik lovforslaget vedtaget.
Det er Guds nåde, som får os til at angre.
Det er Guds nåde…
Mange kirker gik sammen.
Jeg havde ikke set noget lignende. Ikke før lovforslag nr. 8.
Da lovforslag nr. 8 blev vedtaget, støttede jeg ikke Obama.
Jeg tænkte jeg: "Åh, Obama vandt." Ikke?
"Men forslag nr. 8 blev vedtaget!" Jeg gav den gas på de sociale medier.
Tusinder demonstrerede i Californien mod vedtagelsen af lovforslag nr. 8.
Store protester efter vedtagelsen af lovforslag nr. 8,
som forbyder homoseksuelle ægteskaber.
Jeg har aldrig før følt mig så…
Så mindreværdig.
-Du græder. -Ja.
Jeg er flov over vores stat.
Men jeg glemmer aldrig, da jeg så nyhederne den aften.
Jeg så mine fæller.
Jeg indså det ikke, men jeg vidste det inderst inde.
Da jeg så mine fæller gå på gaden…
…og sørge over vedtagelsen af lovforslag nr. 8.
Mens jeg så på fjernsynet, sagde en stemme indeni:
"Hvordan kunne du gøre det mod dine egne?"
Jeg så mændene, der græd.
Og jeg vidste, deres drømme var blevet knust.
Jeg kunne ikke sige de ting længere.
VI FORTJENER ALLE FRIHEDEN TIL AT GIFTE OS 8=HAD
Efter vedtagelsen af lovforslag nr. 8 blev jeg ramt af angst, panikanfald.
Vi var på vej til en Exodus-kongres.
Vi havde vel kørt i to timer, da jeg fik et panikanfald.
Hver gang jeg skulle noget, med relation til Exodus
eller ekshomoseksualitet,
blev jeg ramt af panikanfald.
Jeg forstod ikke hvorfor.
DEN AMERIKANSKE SKOLE FOR PROFESSIONEL PSYKOLOGI
Jeg gik til en terapeut, og hun sagde:
"Du har været udsat for et traume,
for du udviser symptomer, som minder om PTSD."
Så begyndte det at gå op for mig, at der var noget galt.
Det var ikke noget bevidst.
I starten var det mest fysisk. Min krop ville ikke lade mig fortsætte.
Med hensyn til ekshomoseksualitetsbevægelsen,
så ønsker man at være med i en gruppe.
Man ønsker at høre til, og her er mine folk.
Her er folk, der har de samme problemer som mig.
Så man følger gruppens regler.
Og selv om man skammer sig,
er det en lille pris at betale for det, man får.
Det var noget, vi arbejdede meget med…
Ja.
…at forstå skammen.
Skam er at føle: "Jeg er forkert".
-Ja. -"Jeg er slem."
Det kæmper vi vist alle sammen med.
Nu er du nået til et sted, hvor ingen siger, hvad du skal gøre,
og ingen vil fortælle dig, hvem du er.
Det er meget anderledes.
Jeg har tilbragt ni år i dette lokale,
og jeg har virkelig ændret mig.
Jeg er slet ikke den, jeg var. Slet ikke.
Brikkerne begyndte at falde på plads.
Det at være tiltrukket af det samme køn
forsvandt aldrig.
Er man så forandret?
Før definerede jeg forandring ud fra handlinger.
Men jeg tænkte på, om det virkelig forsvandt.
Nej. Jeg ændrede bare
min måde at være sammen med folk på.
Og jeg undgik ting.
Men ændrede jeg mig virkelig?
Jeg skal rykke.
Jeg vil klassificere mig selv som biseksuel.
Jeg elsker min mand.
Vi har været gift længe.
Så jeg vidste, at jeg rummede begge dele.
Jeg er tiltrukket af begge køn.
-Sådan. -Det er faktisk godt for mig.
Du snyder, fordi det er mors dag.
Jep.
Hvor er her flot.
Ja!
Det er et smukt syn.
Det bliver vidunderligt.
Nøj.
I går ud som par,
og hvis I vil fotograferes ved hovedalteret,
skjuler vi jer og venter, til gæsterne er gået.
Mens de drikker velkomstdrinks, går I op igen.
Du godeste.
Vil du fotografere os? Vi glæder os sådan.
-Hvilken vej vil I kigge? -Dem begge!
Mens jeg stadig var hos Living Hope,
var jeg dybt deprimeret,
men jeg vidste ikke, hvorfor jeg var så magtesløs eller nedtrykt.
Jeg følte mig som et misfoster. "Hvad er der galt med mig?
Jeg er splittergal.
Jeg brænder og skader min egen krop" og den slags.
For jeg så det ikke som et resultat af systemet og kulturen
omkring mig, som fyldte mig med selvhad.
Jeg troede fortsat, Gud ville hjælpe mig med at leve et fromt liv.
Jeg talte ved Exodus-kongresser og skrev på deres blog,
og jeg blev set som en leder i bevægelsen.
Mens homoseksuelle får flere rettigheder,
bliver afhopperne fra ekshomoseksualitetsbevægelsen,
såkaldt eks-ekshomoseksuelle, flere og mere højlydte.
Ekshomoseksuel, nej tak! Tro ikke, hvad de siger!
Michael Bussee hjælper dem med at få en stemme.
Årtier efter han grundlagde Exodus, har han fået et nyt kald.
Jeg er gået på pension og arbejder nu
med folk, som har sagt farvel til reparativ terapi.
Jeg har et par onlinegrupper på Facebook.
I flere årtier har jeg været en åbenmundet tidligere leder.
Jeg forklarer folk, hvor skadelige de programmer er,
og støtter også overlevende, når de ytrer sig.
Når nogen forlod os, hørte vi aldrig fra dem.
Internt sagde man, at de havde valgt mørket og givet efter for kødets lyster.
Man sagde skøre ting, som at de var væk. De var døde for os.
Exodus forsøgte altid at lægge afstand til de overlevendes historier.
De forsøgte sig med: "De er undtagelser.
I alle organisationer tager nogle skade, men det gælder ikke flertallet."
Men pressen begyndte at skrive
om folk, som var blevet skadet af ekshomoseksualitetsprogrammer.
Så Exodus fik sværere ved at ignorere dem.
En dag skrev jeg en blogpost
til Exodus' hjemmeside.
Og til sidst henvendte jeg mig til overlevere og skrev:
"Jeg er ked af…
"Jeg er ked af, I oplevede det,
og at I ikke hørte, at Gud elsker jer lige nu,
præcis som I er.
Jeg håber, jeg en dag må høre jeres historier."
Michael Bussee kontaktede mig
og sagde: "Du ville høre de overlevendes historier.
Jeg kan oprette en Facebookgruppe, hvor vi kan kommunikere."
Jeg takkede ja, for jeg mente det.
75 personer ville gerne deltage.
Mange var virkelig flinke imod mig
i betragtning af, at jeg repræsenterede Exodus.
Og de fortalte ærligt,
hvor meget ekshomoseksualitetens lære havde ødelagt for dem.
Så skete der det,
at Lisa Ling kontaktede Exodus og Michael Bussee
og sagde: "Jeg har hørt om gruppen.
Kunne I tænke jer at gøre det på tv?"
Jeg var direktør for Exodus,
og jeg mente, det var vigtigt, at jeg hørte deres historier.
De samlede en gruppe mennesker,
og nogle få af dem havde jeg været i direkte kontakt med.
Vi mødtes i en kirkekælder
og havde det meste intense…
…gruppeterapi-session, jeg nogensinde har oplevet.
Overleverne er i forskellige faser.
Nogle er lige gået ud.
Nogle af os har overlevet i 12 år.
Vi har set frem til at kunne sige: "Det er jeres ansvar.
I har haft lejlighed til at se vores sår, og I gjorde intet ved det."
Det ironiske er,
at jeg mistede min sjæl ved hele tiden at prøve at gøre det rigtige.
Ikke ved at handle forkert eller "give efter".
Jeg mistede min sjæl ved at gøre det rigtige.
Og de unge,
de tager livet af sig, fordi de hele tiden fik at vide,
at de ikke var gode nok, og at de ikke er smukke, som de er.
Det er ikke i orden, og jeg kan ikke tie længere.
Det var rystende, og det var vist første gang,
jeg identificerede mig mere med overleverne
end med nogen i Exodus.
Historierne om dyb smerte rystede mig i min grundvold.
Jeg følte, at de på mange måder
fortalte min historie.
Jeg følte, at jeg sad i den forkerte side af rundkredsen.
Og jeg tænkte,
at jeg ikke kunne gøre det længere.
Jeg kunne ikke være en del af det. Det var det rene gift.
Da Lisa Lings program blev vist,
gik det op for mig, at Exodus førte til død og ødelæggelse.
For overleverne så os direkte i øjnene.
Vi kunne ikke længere bortforklare det eller benægte det.
Og Exodus kunne ikke fortsætte
med at promovere tanken om forvandling,
for det var en løgn.
2013 EXODUS' ÅRSKONGRES
Exodus blev stiftet i 1976 for at skabe et fællesskab.
Men vi har skadet folk.
Og det er derfor,
Exodus International,
den ældste og største kristne gruppe med fokus på tro og homoseksualitet,
lukker sine døre efter mere end 30 års forkyndelse.
Da det var forbi med Exodus,
forsøgte jeg at skabe mig et liv udenfor Living Hope.
Jeg savnede fællesskabet, men jeg måtte væk for at blive rask.
Jeg indså, at den var helt gal,
for havde aldrig kendt nogen, som sagde:
"Du er okay, som du er. Vi elsker dig. Gud elsker dig. Vær, som du er."
Da jeg kom væk fra Living Hope og læren om ekshomoseksualitet
og indrømmede, at jeg var homoseksuel, og at det var helt fint,
følte jeg mig for første gang let om hjertet og glad og følte,
at Gud elskede mig, og alt var i orden, og jeg var i orden.
Vi har talt om, at vi har oplevet meget smerte i kristne menigheder.
Samtidig har troen også været en kilde til helbredelse.
Når jeg kommunikerer med Jesus,
og ser, hvem han var, og hvordan han levede,
så er det helt vildt.
Det har været vigtigt for mig at adskille Jesus fra de kristne, som skadede mig.
Jeg var her i fredags til en højtidelighed til ære for og minde om Matthew Shepard.
Og jeg har aldrig set så mange queer mennesker samlet i en kirke.
Alle de mennesker, som har været udsat for skam, ydmygelse
og fysiske overgreb, fik lov til at komme ind i en kirke,
sikkert for første gang i årtier.
Og de hørte ordet "du".
"Du homoseksuelle, du biseksuelle, du transkønnede,
I er alle velkomne og ønskede her.
Vi respekterer jeres liv, og her er I i sikkerhed."
At have heldet at finde et sted som her,
hvor vi bliver velsignet,
er det mest helbredende for os.
Da det var forbi med Exodus,
fortsatte det arbejde, som blev udført under Exodus,
i alle menighederne,
også af Ricky og Living Hope.
Jeg arbejder med folk, som kæmper med homoseksualitet.
Jeg bruger mine dage
på at fortælle folk, som er seksuelt ødelagte,
at der findes frihed i Kristus.
Så omvendelsesterapi ser ud til at blomstre og trives
i kristne menigheder, der hvor jeg kommer fra.
En gruppe, som beskyldes for en kontroversiel praksis,
som skal ændre seksuel orientering, indledte en kongres i San Diego i dag.
Da vi lukkede Exodus, besluttede de fleste fra den gamle ledelse at fortsætte
og forsøge at få så mange med sig som muligt.
Sådan blev Restored Hope Network født.
Du må fortælle os om Restored Hope Network.
Restored Hope Network er et netværk af menigheder med folk som mig…
DIREKTØR
…som har forladt homoseksualitet, og som vil hjælpe andre med at gøre det.
Og derfor er jeg med her.
Jeg vil fortælle, at der er håb.
Min fars og mit forhold var anstrengt, ikke fordi vi ikke elskede hinanden…
RESTORED HOPE NETWORK-KONGRES
…men fordi vi ikke kunne have den kontakt, jeg havde brug for,
hvilket førte til tvivl og forvirring.
Som 14-årig sprang jeg ud for mine forældre…
Det er virkelig indoktrinering.
Hele deres måde at tale på,
vidnesbyrdets opbygning, selv deres livsforløb.
At se Katie gå op ad kirkegulvet…
Den dag glemmer jeg aldrig.
Og vores bryllupsdag bar vidnesbyrd om Jesu kraft.
De seneste fem år
har budt på en masseflugt af ledere,
men nye folk bærer faklen videre.
Og det dør ikke ud, som vi troede, det ville,
eller mener, det bør.
Nogle ting, som de gamle eks-LGBTQ-menigheder gør,
gør vi ikke.
Vi gør det på en anden måde.
Det tiltaler
den yngre generation at gå på gaden.
I stedet for at sidde til en kongres, så gå på gaden.
I stedet for at stå i en kirke, så gå ud blandt folk.
Vi gør det bare på en anden måde.
Hej, allesammen!
Det er vores anden årlige frihedsmarch.
Nogle af os kommer fra den anden side af jorden.
Alle de forskellige ansigter og racer
er her for at tage kampen op, for at fortælle folk, deres frihed er her.
Tag godt imod Freedom Marchs leder, Jeffrey McCall.
Vi vil udveksle fortællinger fra folk, som har forladt LGBTQ-livsstilen
og har mødt Gud.
Og vi er her for at fortælle vores historier.
Bøn virker!
Og jeg står her for at råbe Jesu navn, og at han er Herren, og jeg elsker Jesus!
Har du ligget på gulvet og sagt:
"Jesus, fjern det fra mig, for jeg vil følge dig, Jesus.
Jeg vil være din søn eller datter"?
Herre Jesus, der er frihed i Jesu Kristi navn.
Jeg tror på, der bliver skabt noget her i dag.
Fader, foren os som vindere.
Herre, vi vil have dig tilbage i front for Amerika.
I Jesu navn takker vi dig, Fader.
I Jesu navn.
Kort tid efter jeg var sprunget ud, sagde en homoseksuel
meget direkte, at jeg havde blod på hænderne.
Han sagde: "Hvad mener du om blodet på dine hænder?"
Jeg sagde: "Lige nu…
…er jeg bange for at se på mine hænder."
Som leder var jeg trænet i at erkende tabet,
men at bortforklare det, fornægte det.
Og jeg hader, at jeg gjorde det.
Og mange af os, som ikke begår selvmord,
dræber vores sjæle ved ikke at acceptere, hvem Gud skabte os til at være.
Fader vor, du som er i himlene, helliget vorde dit navn,
komme dit rige, ske din vilje,
som i himlen således også på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød,
og forlad os vor skyld,
som også vi forlader vores skyldnere.
Jeg kan ikke se tilbage og sige, at det eller jeg fortjener tilgivelse.
Det gør jeg ikke. Det, jeg gjorde, var forkert.
Det var meget forkert.
Når man endelig indser, hvor stor skade man har gjort,
bliver man rystet.
Det er en frygtelig følelse.
En undskyldning slår ikke til.
Man kan ikke give folk de spildte år igen, hvor de prøvede at blive ekshomoseksuelle.
Man kan kun fra nu af
tage afstand fra det, tage kraftig afstand fra det.
Se ind i kameraet.
Fortæl dine tidligere kolleger, hvad de gør med den form for arbejde.
Jeg var en sand troende, ligesom jer.
Jeg var overbevist om, at vi gjorde det rigtige.
Men det ødelægger bare sjæle. Det ødelægger folks liv.
Jeg væmmes over at have deltaget i det, og jeg håber,
at I har empati og medfølelse nok til at se, at det kun forvolder skade.
Tag en dyb indånding.
Vi er samlet her i Guds nærvær for at bevidne
og velsigne foreningen
af Amanda og Julie i den hellige ægtestand.
De blev påført traumer, og det førte til ekstremt selvhad.
Men jeg overlevede.
Jeg er lykkelig og har fundet en, jeg elsker højt.
Og vi har det godt, men det gælder ikke alle.
Ekshomoseksuelle ledere gør, hvad de mener, er bedst for os.
Problemet er, at de tror, sund og rask betyder,
at vi prøver at blive noget, vi ikke kan være.
Bare de ville lytte til os
og tro os, når vi siger,
at vi virkelig er meget sundere og gladere nu, hvor vi ikke er en del af det.
Gud har skabt jer til at leve sammen.
Og den største tilkendegivelse af dette bliver jeres vielse.
Du må kysse bruden.
Tak, fordi du fortalte din historie. Tak, Julie.
Så længe der findes homofobi, vil en eller form for Exodus dukke op.
For det er ikke organisationen, og end ikke deres metoder…
Det er den underliggende tro på,
at det er sygt og bør ændres, når man er homoseksuel.
Så længe den opfattelse findes, vil det findes i en eller anden form.
Cirka 700.000 mennesker
har været i en form for omvendelsesterapi alene i USA.
En landsdækkende undersøgelse viste, at unge LGBTQ-personer,
som havde været i omvendelsesterapi,
havde dobbelt så stor risiko for at forsøge selvmord.
Ricky Chelette og Anne Paulk afviste at lade sig interviewe.
Filmen er tilegnet dem, som har overlevet omvendelsesterapi
og i særdeles dem, som ikke gjorde.
Hvis du eller en, du kender, har tanker om selvmord eller selvskade,
kan du finde ressourcer på www.wannatalkaboutit.com
Find flere ressourcer på prayawayfilm.com
Tekster af: Henriette Saffron